154/2136/26 
2/154/1391/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
20.07.2026 Володимирський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Мазій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Володимирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ "Факторинг Партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

У С Т А Н О В И В:
У травні 2026 директор ТОВ «Факторинг Партнерс» Ярослава Сердійчук звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитними договорами № 9303545 від 20.10.2021, № 75124818 від 24.08.2021, № 83267 від 06.09.2021, в розмірі 100426,92 грн, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.10.2021 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 9303545, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), згідно якого кредитодавець надає позичальнику кредит в сумі 4975 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у встановлений договором строк.

29.11.2021 було укладено договір № 29/11-1 відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 9303545.

10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором № 9303545.

28.08.2025 року між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу № 28-08/25, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором № 9303545.

24.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів») та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 751244818.

22 лютого 2022 року між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів » та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 22/02/2022, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №751244818.

10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №751244818.

28.08.2025 року між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу № 28-08/25, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №751244818.

06.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредіплюс" та ОСОБА_1 було укладено договір № 83267.

28.01.2025 року між ТОВ «ФК "Кредіплюс" та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу № 28-01/25, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги в тому числі і за кредитним договором № 83267.

Ухвалою судді Володимирського міського суду Волинської області від 08.06.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Справу призначено до розгляду на 24.06.2026 о 09-35 року. Цією ухвалою сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Сторонам направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі.

У судове засідання, призначене на 24.06.2026 року, представник позивача не з`явився. У прохальній частині позовної заяви представник ТОВ «Факторинг партнерс» просить розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, також вказано, що проти винесення заочного рішення товариство не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання 20.07.2026 року не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином засобами поштового зв`язку (поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»), а також шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті «Судова влада України» в мережі Інтернет.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, які виникли між сторонами цього позову, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку.

20.10.2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та позичальником укладено кредитний договір № 9303545, відповідно до пункту 1.1 якого кредитодавець зобов`язується, надати позичальнику грошові кошти (надалі кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (плату за користування грошовими коштами) на умовах та у порядку , встановлених цим договором.

Пунктом 1.3 договору визначено, що сума кредиту становить 4975,00 грн.

Згідно пункту 1.4 договору кредит надається стром на 15 днів.

Згідно з пунктом 1.6 договору, у випадку неповернення позичальником кредиту, а також несплати позичальником процентів у повному обсязі (плати за користування грошовими коштами та процентів за підвищений ступінь ризику) у строк, встановлений пунктом 1.4 договору, в тому числі після визначеного у пункті 1.7 цього договору подовження строку надання та повернення кредиту, позичальник підтверджує намір та надає згоду на продовження строку користування кредитними коштами, позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) за кожен день користування кредитом.

Відповідно до пункту 1.7 договору , у випадку повного погашення позичальником процентів за користування грошовими коштами, які визначені у пункті 1.5 та пункті 1.6 цього договору та за умови непогашення або часткового погашення тіла кредиту, визначений у пункті 1.4 цього договору строк кредиту вважається подовженим на 15 днів з дати такого погашення на умовах, визначених пунктом 1.5 договору.

Згідно з пунктом 2.1 укладеного між сторонами правочину кредитодавець надає позичальнику фінансовий кредит у формі грошових коштів у національній валюті України шляхом видачі готівки з каси кредитодавця або шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку позичальника після підписання сторонами договору.

За змістом підпункту 3.3.2. договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим договором у порядку, встановленого ним.

Відповідно до пункту 5.1 договору позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма умовами цього договору, а також із правилами надання коштів у позику , у тому числі і на умовах фінансового кредиту, затверджених кредитодавцем та розміщених на сайті кредитодавця з моменту укладення цього договору. Підписанням цього договору позичальник підтверджує, що йому надана вся інформація згідно з частини другої статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію».

Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надало позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору кредиту, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви, а саме видатковим чеком від 20.10.2021 року про видачу коштів у розмірі 4975,00 грн. Згідно договору № 9303545.

24.08.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 75124818, відповідно до пункту 2 якого позичальнику надано в користування 4000,00 грн, строк позики 30 днів, з базовою процентною ставкою – 1,99 %.

Згідно з пунктом 1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику), на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Підписанням цього договору позики відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https:// mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачено статтею 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг (підпункт 5.1. пункту 5 Договору позики).

А також погодився, що до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «СІіскСгеdit» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya (правила), підтвердив, що їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін, наслідки укладення цього договору йому зрозумілі (підпункт 5.2. пункту 5 договору позики).

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Відповідно до пункту 12 договору цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

06.09.2021 року відповідач ОСОБА_1 підписав договір про споживчий кредит № 83267, якою просив ТОВ «ФК «Кредіплюс» на підставі договору встановити ліміт кредитної лінії та видати йому перший транш в розмірі 38 889,00 грн. в момент його підписання на умовах кредитного договору.

Відповідно до п. 2.1. договору типом кредиту є кредитна лінія. Ліміт кредитної лінії (загальний розмір кредиту) не може перевищувати 94445,00 грн.

Згідно з п. 2.2.2. Договору перший транш в сумі 38889,00 грн надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 19373,74 грн на номер рахунку/картки позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті; у розмірі 38888,90 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5. індивідуальної частини.

П. 2.2.3. договору передбачено, що другий транш в сумі, що не може перевищувати 55 556,00 грн. надається не пізніше наступного дня після погодження кредитодавцем заяви/звернення позичальника про отримання другого траншу.

Відповідно до п. 2.3. договору проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 150,00 % річних. Проценти за користування другим траншем кредиту нараховуються за ставкою, що не може перевищувати 550 % річних.

П. 2.4. договору знижений тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 1,00 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 200,00 грн. Знижений тариф комісії за управління та обслуговування другого траншу не може перевищувати 1,00 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування другого траншу не може перевищувати 200,00 грн.

Згідно п. 2.5. договору Комісія за надання першого траншу складає 0,00 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 00,00% від загальної суми першого траншу за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.2. цієї індивідуальної частини. Комісія за надання другого траншу не може перевищувати 7500,00 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день отримання другого траншу за ставкою, що не може перевищувати 25 % від загальної суми другого траншу за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.3. цієї індивідуальної частини.

Загальний строк кредитування за цим договором складає 1476 днів (п. 2.6. договору).

ТОВ «ФК «Кредіплюс» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу перший транш в сумі 3888,90, що підтверджується платіжним дорученням №REG657.

29.11.2021 було укладено договір № 29/11-1 відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 9303545.

10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором № 9303545.

28.08.2025 року між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу № 28-08/25, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором № 9303545.

22 лютого 2022 року між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів » та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 22/02/2022, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №751244818.

10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №751244818.

28.08.2025 року між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу № 28-08/25, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №751244818.

28.01.2025 року між ТОВ «ФК "Кредіплюс" та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу № 28-01/25, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги в тому числі і за кредитним договором № 83267.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за договорами № 9303545 від 20.10.2021, № 75124818 від 24.08.2021, № 83267 від 06.09.2021, в розмірі 100426,92 грн.

Згідно ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" за договором № 9303545 від 20.10.2021, ТОВ "1Безпечне агенство необхідних кредитів" за договором № 75124818 від 24.08.2021, ТОВ "ФК "Кредіплюс" за договром № 83267 від 06.09.2021 грн зобов`язання виконали у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених зазначеними договораи. В порушення вимог Закону ОСОБА_1 в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув.

Оскільки матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем первісним кредиторам або позивачу отриманої у кредит за вказаними договорами суми кредиту, відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за тілом кредиту у розмірі 46 202,82 грн. та за відсотками у розмірі 51508,64 грн., що були обумовлені договорами є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується стягнення комісії за управління та обслуговування першого траншу в сумі 2 546,25 грн., то суд зазначає таке.

Водночас, згідно ч. 3 ст. 55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту.

Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо).

Інакше кажучи, банк не уповноважений стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався.

Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21).

Згідно з п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21, провадження № 61-4202сво22 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».

З огляду на викладене, супутня послуга банку, визначена як надання комісія за управління та обслуговування, має надаватися клієнту банку безоплатно. За наведених обставин, вимоги про стягнення простроченої заборгованості по сплаті комісії за надання кредиту у розмірі 2546,25 грн. не підлягають задоволенню.

Водночас, вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 145,30 грн. інфляційних збитків та 23,91 грн. нарахованих 3 % річних, суд зазначає наступне.

Разом з тим, відповідно до п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Верховний Суд зробив висновки щодо застосування п. 18 Прикінцевих та перехідних положення» ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положення» ЦК України (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23).

Тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положення» ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Оскільки, з 24.02.2022 року і до часу ухвалення рішення у даній справі в Україні діє воєнний стан, тому нарахування 145,30 грн. інфляційних збитків та 23,91 грн. 3 % річних за договорами № 9303545, № 75124818 року у період дії воєнного стану є безпідставними, а тому в цій частині позовна заява задоволенню не підлягає.

Позивач також у своєму позові заявив вимогу про стягнення з ОСОБА_2 понесених ним судових витрат на сплату судового збору в сумі 2 662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 25 000,00 грн.

Зі змісту ч. 1 ст. 133 ЦПК України вбачається, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України).

Ч. 1 та ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Нормами ч. 3 цієї статті Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 25000,00 грн представник позивача надав копії: договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 року, укладеного між Адвокатським бюро «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 6 від 01.04.2026 року; Витяг з Акту № 33 про надання юридичної допомоги від 30.04.2026 року; відповідно до яких надано послуги на загальну суму 25000,00 грн.

Водночас заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу не повною мірою відповідають критеріям реальності, неминучості, розумності, пропорційності, визначеним положеннями ст. 141 ЦПК України, з огляду на таке.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

- має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч. 4 ст. 137 ЦПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони (подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21);

- з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені у ч. ч. 3-5, 9 ст. 141 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами) (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).

Отже, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Суд керується тим, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.

Отже, суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема, неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними.

Водночас заявлені позивачем витрати не повною мірою відповідають критеріям реальності, неминучості, розумності, пропорційності, визначеним положеннями ст. 141 ЦПК України, з урахуванням критеріїв розумності, реальності, неминучості таких витрат, зважаючи на те, що ця справа є малозначною в силу вимог закону, розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження, суд відповідно положень ст. 141 ЦПК України дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 грн.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з наданої платіжної інструкції № 0651780029 від 25.05.2026 року, за подання даного позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.

Оскільки позовні вимоги заявлено на суму 100 426,92 грн, а задоволенню підлягають вимоги на суму 97711,46 грн, судовий збір повинен бути стягнутий з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позову.

Виходячи з розрахунку: 97 711,46 грн (загальна сума задоволених вимог) х 100% : 100 426,92 грн (загальна сума заявлених вимог) = 97,30%, 97,30 % х 2 662,40 грн. : 100 % = 2 590,41 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 223, 247, 263-265, 273, 279 ЦПК України, статтями 11, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 625, 626, 627, 628, 629, 1048, 1050, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування», суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», (код ЄДРПОУ 44002941, місцезнаходження: 01042, Україна, місто Київ, вулиця Саперне Поле, будинок 12, нежитлове приміщення 1008), заборгованість за вищевказаними Договорами у розмірі 97 711,46 (дев`яносто сім тисяч сімсот одинадцять) грн. 46 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 46 202(сорок шість тисяч двісті дві) грн. 82 коп. та процентів за користування кредитом у розмірі 51 508 (п`ятдесят одна тисяча п`ятсот вісім) грн. 64 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», (код ЄДРПОУ 44002941, місцезнаходження: 01042, Україна, місто Київ, вулиця Саперне Поле, будинок 12, нежитлове приміщення 1008), судовий збір у розмірі 2590 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто) грн. 41 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот)грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Тетяна ПУСТОВОЙТ