Київський районний суд м. Полтави 
Справа № 552/1893/26 
Провадження № 2/552/1924/26
РІШЕННЯ
іменем україни

14.08.2026  Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Яковенко Н.Л., 
секретаря судового засідання Руденької А.І.,
за участі
представника відповідача Бибик В.А., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, -  

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» 11.03.2026 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії. 
Позовна заява обґрунтована тим, що відповідачу надані послуги з постачання теплової енергії в квартиру АДРЕСА_1 , за період з 01.04.2021 по 01.11.2025 існує заборгованість в розмірі 56789,58 грн.
В своїй позовній заяві просив суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги теплопостачання, отримані за адресою АДРЕСА_2 з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в розмірі 63867,63 грн.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 13.03.2026 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. 
Відповідач ОСОБА_1 03.04.2026 подав до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що він дійсно є власником квартир АДРЕСА_1 , але вважає, що позивачем здійснено помилковий розрахунок розміру заборгованості. В задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі. 
Позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»  просив суд проводити розгляд справи без участі представника.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав незгоди з розрахунком заборгованості. 
Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в період з 01.04.2021 по 01.11.2025, що знаходився в межах предмета судового розгляду, надавав послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_2 , що не оспорюється відповідачем. 
Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 .
Нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач – це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Статтею 162 ЖК України передбачено обов`язок особи, як власника квартири, своєчасно вносити плату за комунальні послуги.
Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. 
За нормами ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна. Відповідач ОСОБА_1 ,, будучи власником квартири АДРЕСА_1 , в силу норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачем послуг, які надаються позивачем. 
Також судом встановлено, що позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в період з 01.04.2021 по 01.11.2025, надавав послуги з теплопостачання, але такі послуги в повному обсязі не були оплачені відповідачем, заборгованість за розрахунком позивача складає 56789,58 грн. 
Вирішуючи питання про обґрунтованість розрахунку заборгованості за послуги суд враховує наступне. 
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуг» № 2189-VІІІ предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону №2189 законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.
Нормами статей 13, 14 Закону №2189 визначено порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку.
Згідно ст.14 Закону № 2189 за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме:
індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку;
колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою;
договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір.
Відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.
01 жовтня 2021 року набрали чинності постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 року № 1022 та № 1023, якими затверджені типові форми договорів про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.
Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір,з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.
Дослідженими в справі доказами встановлено, що співвласники багатоквартирного будинку в АДРЕСА_4 (до яких належить відповідач ОСОБА_1 ) у встановленому законом порядку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги (яким є позивач) відповідний договір.
Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, житловий будинок в АДРЕСА_4 обладнаний вузлом комерційного обліку теплової енергії, який враховує в тому числі і теплову енергію, спожиту за опалення приміщень будинку загальнобудинкового користування. 
Відповідач ОСОБА_1 , є власником квартири та, відповідно, співвласником багатоквартирного будинку в АДРЕСА_4 , тому має обов`язки зі сплати послуг за споживання теплової енергії у житловому будинку в цілому, а також обов`язок з оплати обсягу гарячої води, витраченої на загальнобудинкові потреби на підставі показань вузла розподільного обліку. 
Твердження представника відповідача про необґрунтоване нарахування оплати за обсяг гарячої води, витраченої на загальнобудинкові потреби на підставі показань вузла розподільного обліку не зсокговує на увагу.
Разом з тим, порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг встановлює Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена наказом
Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України
22 листопада 2018 року № 315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій
України від 28 грудня 2021 року № 358.
Загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку гарячої води (Vгвпбуд) визначається за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку ГВП або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати (Розділ ІІ Методики).
Відповідно до п. 3 Розділу ІІ Методики загальний обсяг спожитої гарячої води у будівлі/будинку (Vгвпбуд) складається з обсягів відповідно до наступної формули:
| (4),

Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої у будівлі/будинку гарячої води здійснюється відповідно до розділу IX цієї Методики.
Розділом IX Методики передбачено, що розподілу підлягають обсяги гарячої води, визначені за складовими формули 4, наведеної у пункті 3 розділу II цієї Методики, залежно від категорії приміщення, наявності/відсутності вузлів розподільного обліку гарячої води у цих приміщеннях, наявності/відсутності витоку з внутрішньобудинкових мереж гарячої води.
Обсяг спожитої гарячої води в j-му приміщенні, оснащеному вузлом (вузлами) обліку гарячої води (Vпр.jліч.гвп), розподіляється цьому приміщенню за його (їх) показаннями.
Обсяг спожитої гарячої води в i-му приміщенні, не оснащеному вузлом (вузлами) обліку гарячої води (Vпр.іб.обл.гвп), розраховується за формулою:
| (40), |
де: | | - | загальний обсяг спожитої гарячої води у будівлі/будинку, м-3;
| | - | сумарний обсяг спожитої гарячої води у j-их приміщеннях, що визначений за показаннями вузлів розподільного обліку, м-3;
| | - | обсяг гарячої води, витраченої на загальнобудинкові потреби, визначений за показаннями вузла розподільного обліку або на підставі договору з виконавцем комунальних послуг на ці цілі, м-3;
| | - | обсяг витоку гарячої води із внутрішньобудинкових мереж ГВП, визначений та розподілений на особу, з вини якої стався такий витік, м-3. За відсутності витоків приймають Vгвпн.бал = 0;
| | - | кількість осіб, які фактично користуються послугою з постачання гарячої води в i-му приміщенні, не оснащеному вузлом (вузлами) розподільного обліку гарячої води, особа;
| | - | сумарна кількість осіб у будівлі/будинку, які фактично користуються послугою з постачання гарячої води в приміщеннях, що не оснащені вузлом (вузлами) розподільного обліку гарячої води, особа.

Відповідно до формул 4 та 40 цієї Методики у будівлі/будинку, в якій частина приміщень оснащена вузлами розподільного обліку, а частина не оснащена такими вузлами, обсяг небалансу гарячої води не визначається Vгвпн.бал = 0, а обсяг споживання гарячої води у приміщеннях без обліку визначається як різниця між визначеним за показаннями приладу обліку загального обсягу спожитої гарячої води у будівлі/будинку та між сумарним обсягом спожитої/витраченої гарячої води за показаннями вузлів розподільного обліку у приміщеннях, вузла розподільного обліку на відгалуженні трубопроводу з водорозбірною арматурою для відбору води на загальнобудинкові потреби (або відповідно до обсягу гарячої води, витраченої на загальнобудинкові потреби, що визначений відповідним договором з виконавцем комунальних послуг), обсягом витоків з внутрішньобудинкових мереж гарячої води (за наявності). Такий визначений обсяг розподіляється кожному приміщенню, не оснащеному вузлом розподільного обліку, пропорційно до співвідношення кількості осіб, що фактично користуються комунальною послугою у такому приміщенні, до загальної кількості осіб (споживачів), що фактично користуються комунальною послугою у приміщеннях без обліку.
Обсяги гарячої води, витраченої на загальнобудинкові потреби (Vліч.гвпз.б.п) на підставі показань вузла розподільного обліку або на підставі договору з виконавцем комунальних послуг на ці цілі, не розподіляються між споживачами у разі, якщо ці обсяги передбачені у договорі про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, а компенсуються виконавцю комунальних послуг управителем.
З наданого до суду розрахунку заборгованості по відповідачу ОСОБА_1 встановлено, що позивач здійснив нарахування за серпень 2024 року за споживання 27,17 м. кубічних води на суму 33540,55 грн, за вересень 2024 року за споживання 53,06 м. кубічних на суму 6399,93 грн, за жовтень 2024 року за споживання 221,122 метрів кубічних на суму 27182,60 грн, за листопад 2024 року за споживання 128,66 метрів кубічних на суму 15816,24 грн. В подальшому за грудень 2023 року здійснено коригування на мінус 47,23 метрів кубічних. 
Зазначені нарахування не підтверджені жодним розрахунками, відсутні обґрунтування щодо них. 
Матеріали справи не містять жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що здійснені в період серпень-грудень 2024 року нарахування за постачання гарячої води здійснені в порядку, передбаченому зазначеною вище Методикою. 
Самостійно здійснити розрахунки суд позбавлений можливості за відсутності вихідних даних, з яких виходив позивач.
Встановивши дані обставини, враховуючи, що наданий до суду розрахунок заборгованості не підтверджений дослідженими в спарві доказами, самостійно здійснити розрахунок заборгованості суд позбавлений можливості за відсутності вихідних даних, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до відповідача про стягнення заборгованості задоволенню не підлягають за їх недоведеністю. 
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. 
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають йому відшкодуванню. 
Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи: 
позивач – Полтавське обласне комунальне виробниче підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", місцезнаходження 36008, м. Полтава, вул. Польська, 2а, код 03338030;
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено 14.08.2026. 

Головуючий суддя        Н.Л.Яковенко