Справа № 939/2455/25

ВИРОК
Іменем України

07 серпня 2026 року | Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого – судді ОСОБА_1 ,
за участі секретарів судового засідання – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів – ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого – ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в селищі Бородянці Бучанського району Київської області по вул. Шевченка, 3 кримінальне провадження № 12025116120000115 від 16 липня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Немішаєве Бородянського району Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовослужбовця Збройних Сил України, який проживає по АДРЕСА_1 , одруженого, має одну неповнолітню дитину, раніше судимого: 1) за вироком судової колегії у кримінальних справах Київського обласного суду від 12 листопада 1996 року за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 142, п. "а" ст. 93 КК України до десяти років позбавлення волі, звільнений 30 жовтня 2002 року за постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2002 року умовно-достроково на три роки три місяці тринадцять днів; 2) за вироком Бородянського районного суду Київської області від 11 квітня 2006 року за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна,  звільнений 05 березня 2015 року по відбуттю строку покарання; 3) за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07 серпня 2018 року за ч. 2 ст. 286 КК України до чотирьох років позбавлення волі з позбавленням правакерувати транспортними засобами на строк три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком два роки; 4) за вироком Бородянського районного суду Київської області від 21 серпня 2019 року за ч. 1 ст. 389 КК України, із застосуванням ст. 71 і 72 КК України, до чотирьох років шести місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки сімнадцять днів; звільнений 21 лютого 2024 року по відбуттю основного покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України,

встановив:

За вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07 серпня 2018 року ОСОБА_6 був засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки і на підставі ст. 75 КК України він був звільнений від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком два роки. В подальшому, за вироком Бородянського районного суду Київської області від 21 серпня 2019 року ОСОБА_6 був засуджений за ч. 1 ст. 389 КК України, із застосуванням ст. 71 і 72 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки сімнадцять днів.
21 лютого 2024 року ОСОБА_6 був звільнений по відбуттю строку основного покарання.
28 березня 2024 року копія вироку та розпорядження суду про виконання вироку, що набрав законної сили, надійшли на виконання до Бучанського районного відділу № 1 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області та цього ж дня засуджений ОСОБА_6 був поставлений на облік.
15 квітня 2024 року засудженому ОСОБА_6 були роз`яснені порядок та умови відбування покарання, вимоги статті 34 Кримінально-виконавчого кодексу України щодо осіб, засуджених до покарання у виді позбавлення права займатись певною діяльністю, зокрема, керувати транспортними засобами, ознайомлено з обов`язками та правами засудженого відповідно до Закону України "Про пробацію", ОСОБА_6 під підпис був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді позбавлення права займатись певною діяльністю.
ОСОБА_6 , будучи належним чином ознайомлений з умовами відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, а також попереджений про передбачену за ч. 1 ст. 389 КК України кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю, а саме у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, не зважаючи на попередження про наслідки порушення умов відбування цього виду покарання, продовжував керувати транспортними засобами. 
Так, 11 червня 2025 року, приблизно, о 14-й годині 40 хвилин, в селищі Клавдієво -Тарасове Бучанського району Київської області по вулиці Шкільній обвинувачений ОСОБА_6 керував транспортним засобом – автомобілем "ВАЗ-2109", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, і таким чином ОСОБА_6 ухилився від відбування покарання у виді позбавлення права займатись певною діяльністю, а саме у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_6 винуватим себе визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному і підтвердив викладене. Суду, зокрема, пояснив, що 11 червня 2025 року в селищі Клавдієве він керував автомобілем"ВАЗ-2109" і був зупинений працівниками поліції; на той час він не мав права керування транспортними засобами, оскільки раніше за вироком суду був позбавлений права керувати транспортними засобами на три роки.
В зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини, за згодою учасників судового провадження, дослідження інших доказів визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Кримінально протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді позбавлення права займатись певною діяльністю, а саме у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий, характеризується посередньо, є військовослужбовцем Збройних Сил України.
Як обставину, що пом`якшує покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого.
На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі.
Враховуючи особу обвинуваченого, який має непогашені судимості, суд вважає, що менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Водночас, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, обставини його здійснення, приймаючи до уваги щире каяття обвинуваченого ОСОБА_6 , який є військовослужбовцем Збройних Сил України, має неповнолітню дитину, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.
Відповідно до ст. 100 КПК України, речовий доказ – ДВД диск з відеозаписом дій працівників поліції необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд 
ухвалив:

ОСОБА_6  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6  від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6  обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В період проходження військової служби в межах іспитового строку командиру відповідної військової частини здійснювати нагляд за поведінкою військовослужбовцяОСОБА_6 .
Речовий доказ – ДВД диск з відеозаписом дій працівників поліції залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя | ОСОБА_7