154/1213/26 
2/154/1021/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2026 року Володимирський міський суд Волинської області у складі:
головуючого - судді Лутая А.М. 
за участю секретаря судового засідання - Тивонюк А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у березні 2026 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, який обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_5 . На випадок своєї смерті мати не залишила заповіт, тому після її смерті відкрилась спадщина за законом на все належне їй майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності СС «Турія» розміром 4,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Оваднівської сільської ради Володимирського району Волинської областї, згідно сертифікату серії ВЛ №0068604.
Позивач вказує, що він є таким, що фактично прийняв спадщину, так як на день смерті матері проживав і був зареєстрований разом з нею. На даний час у нього виникла необхідність оформити спадщину, однак звернувшись до нотаріуса він отримав відмову через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно. Крім нього спадкоємцями після смерті матері є відповідачі по справі, які відмовляються від прийняття спадщини.
Зважаючи на викладене позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності СС «Турія» розміром 4,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Оваднівської сільської ради Володимирського району Волинської областї, згідно сертифікату серії ВЛ №0068604.
Ухвалою суду від 04.05.2026 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розпочато підготовче провадження.
Ухвалою суду від 28.05.2026 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.
Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідачі у судове засідання також не з`явилися, подали суду заяву, в якій просять проводити розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти задоволення позову.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. 
Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.
На момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 діяв Цивільний Кодекс Української РСР в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.
Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини (ст.ст.525,526 ЦК УРСР).
Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.
При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч.1 ст.529 ЦК УРСР).
Відповідно до ст.534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.
Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст.548 ЦК УРСР).
Згідно ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.
Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.
Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 - мати сторін. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №14. 
Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина за законом на все належне їй майно, зокрема на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності СС «Турія» розміром 4,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Оваднівської сільської ради Володимирського району Волинської областї, що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0068604. 
Згідно інформаційних довідок зі спадкового реєстру №85132974 та №85132995 від 06.05.2026 спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилася, інформація щодо наявних заповітів - відсутня.
Сторони, відповідно до положень ст.ст.527, 529, 549 ЦК УРСР, є спадкоємцями за законом першої черги та вважаються такими, що прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , оскільки вони фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Оваднівської сільської ради Володимирського району Волинської області №87.
Проте, відповідачі подали до суду заяви, в яких не заперечили проти задоволення позову та визнання за позивачем права на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , тобто фактично відмовилися від спадщини на користь позивача. 
Наявність інших спадкоємців за законом чи за заповітом, судом не встановлена.
05.03.2026 позивач звернувся до нотаріуса в усній формі щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері.
З дослідженого судом листа приватного нотаріусу Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Гордійчука Б.Б. від 05.03.2026 року №30/01-16 встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
На підставі викладеного вище, суд вважає, що право ОСОБА_1 на успадкування всіх прав та обов`язків померлої підлягає захисту в судовому порядку, оскільки через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, він не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку, тож вимоги позивача про визнання за ним у порядку спадкування за законом після смерті матері права на спадкове майно є цілком обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 142, 206, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності СС «Турія» розміром 4,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Оваднівської сільської ради Володимирського району Волинської областї, згідно сертифікату серії ВЛ №0068604.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення суду складено 03.09.2026.

Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Головуючий А.М. Лутай