ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" вересня 2026 р. Справа№ 910/7755/26
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Ходаківської І.П.
суддів: Демидової А.М. 
Владимиренко С.В. 

розглянув у письмовому провадженні матеріали апеляційної скарги
Товариства з обмеженою відповідальністю "Легс"
на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.08.2026 (про зупинення провадження у справі) (повний текст ухвали складено: 05.08.2026)
у справі № 910/7755/26 (суддя Бондарчук В. В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Легс" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Пластторг-К"" 
про стягнення 4 213 036,05 грн та розірвання договору

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог та клопотання про зупинення провадження у справі 

В червні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Легс" (далі – ТОВ "Легс", позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Пластторг-К"" (далі – ТОВ "Виробнича компанія "Пластторг-К"", відповідач) про:
стягнення 2 251 267, 50 грн основного боргу із суборендної плати, 767 593,97 грн пені, 77 252, 53 грн 3 % річних, 294 088, 15 грн інфляційних втрат, 50 000, 00 грн витрат, пов`язаних з охороною суборендованого приміщення за квітень-травень 2026 року, 510 499, 60 грн основного боргу з відшкодування комунальних послуг, 171 361,12 грн пені, 17 383,06 грн 3 % річних, 73 590, 12 грн інфляційних втрат; 
розірвання договору суборенди нежитлового приміщення № 0101/24/698 від 31.12.2023, укладеного між ТОВ "Легс" та ТОВ " Виробнича компанія "Пластторг-К"".

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням умов договору суборенди нежитлового приміщення № 0101/24/698 від 31.12.2023 в частині внесення суборендної плати за період з 01.01.2024 по 21.04.2026. 

В липні 2026 року ТОВ "Виробнича компанія "Пластторг-К"" звернувся до господарського суду міста Києва з клопотанням про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням господарського суду міста Києва у справі №910/7258/26.

Клопотання мотивоване неможливістю розгляду даної справи до вирішення справи №910/7258/26 через взаємопов`язаність справ та вплив результату розгляду справи №910/7258/26 на розрахунок суми вимог, заявлених у даній справі.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.08.2026 у справі № 910/7755/26 зупинено провадження у справі № 910/7755/26 за позовом ТОВ "Легс" до ТОВ "ВК "Пластторг-К"" про стягнення 4 213 036, 05 грн та розірвання договору до набрання законної сили рішення суду у справі № 910/7258/26.

Ухвала суду мотивована об`єктивною неможливістю розгляду даної справи до набрання законної сили рішення суду у справі № 910/7258/26, оскільки у справі №910/7258/26 встановлюються обставини, які матимуть значення для вирішення спору у даній справі.

Суд першої інстанції виходив з того, що в господарській справі № 910/7258/26 предметом розгляду є дослідження та встановлення обставин щодо наявності/відсутності перешкоджання ТОВ "Легс" у користуванні ТОВ "ВК "Пластторг-К"" орендованим майном, блокування доступу до орендованих приміщень, починаючи з 30.03.2026, у той час як предметом розгляду цієї справи є, зокрема, стягнення з ТОВ "ВК "Пластторг-К"" заборгованості у вигляді суборендної плати за користування вказаним приміщенням за період з січня 2024 року по квітень 2026 року включно, а також витрат, пов`язаних з охороною суборендованого приміщення за період квітень-травень 2026 року.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду міста Києва від 03.08.2026 у справі № 910/7755/26, ТОВ "Легс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування своїх вимог заявник апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції порушено вимоги пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України та безпідставно зупинено провадження у справі. Зазначив, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Стягнення наявної заборгованості з орендних платежів жодним чином не залежить від вирішення справи щодо стягнення з суборендодавця недоотриманих боржником (суборендарем) доходів, оскільки зміст таких правовідносин є різним і не взаємовиключним. При цьому, заявник стверджує, що доказова база у даній справі та справі № 910/7258/26 щодо правовідносин, пов`язаних з договором суборенди є ідентичною і стосується прав та обов`язків одних і тих самих сторін.

Скаржник також зазначив, що в залежності від встановлення в рамках даної судової справи факту порушення відповідачем (ТОВ "Виробнича компанія "Пластторг-К") своїх договірних зобов`язань (недбалої поведінки), яка полягала, в тому числі, у систематичній несплаті суборендної плати та невідшкодуванні комунальних витрат, залежить вирішення іншого господарського спору в рамках судової справи № 910/7258/26 щодо стягнення упущеної вигоди (неотриманого доходу) ТОВ "Виробнича компанія "Пластторг-К", що обґрунтовує неможливість розгляду справи № 910/7258/26 до вирішення даної справи (№910/7755/26), а не навпаки. Однак суд першої інстанції фактично дійшов до протилежного висновку.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції мав можливість самостійно встановити та оцінити обставини справи на підставі вже зібраних доказів, тому підстави для зупинення провадження у цій справі відсутні.

Позиції інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Виробнича компанія "Пластторг-К"" просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін, як законну та обґрунтовану.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2026 (колегія суддів: головуюча Ходаківська І. П., судді Демидова А. М., Владимиренко С. В.) відкрито апеляційне провадження ТОВ "Легс" на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.08.2026 у справі № 910/7755/26 та призначено її до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Переглянувши в апеляційному порядку оскаржену ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, колегія суддів дійшла таких висновків.

Зупинення провадження у справі – це тимчасове повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей 227, 228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний або ж має право зупинити провадження у справі.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 5 ч. 1 ст. 227 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції керувався положеннями п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, відповідно до якого суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, застосовуючи наведену правову норму за вимогами статті 234 ГПК України, у мотивувальній частині ухвали має бути зазначено обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали, зокрема щодо неможливості розгляду справи.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти відсутність у господарського суду можливості самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження в якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Враховуючи положення п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справах № 924/645/18 та № 910/23396/16, від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18, від 20.12.2019 у справах № 910/13234/18 та № 910/759/19, від 29.04.2020 у справі № 903/611/19, від 18.05.2020 у справі № 905/1728/14 908/4808/14, від 04.12.2020 у справі № 917/514/19 та від 25.03.2021 у справі № 873/148/20, від 12.05.2021 у справі № 922/2838/20.

При цьому варто звернути увагу на те, що пов`язаною із цією справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини четверта, шоста статті 75 ГПК України).

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 922/1962/17, від 17.12.2019 у справі № 917/131/19.

Також колегія суддів враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 01.03.2024 у справі № 910/17615/20, у якій зазначено: по-перше, провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього; по-друге, під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються в такій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, черговості розгляду вимог тощо; по-третє, обов`язкова пов`язаність справи, що зупиняється, з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку об`єктивно неможливо продовжувати розгляд даної справи до вирішення судом спору між тими ж сторонами щодо стягнення з ТОВ "Легс" на користь ТОВ "Виробнича компанія "Пластторг-К"" збитків (неодержаного доходу), заподіяних внаслідок перешкоджання ТОВ "Легс" у користуванні ТОВ "Виробнича компанія "Пластторг-К"" орендованим майном. Суд першої інстанції зазначив, що в господарській справі №910/7258/26 предметом розгляду є дослідження та встановлення обставин щодо наявності/відсутності перешкоджання ТОВ "Легс" у користуванні ТОВ "ВК "Пластторг-К"" орендованим майном, блокування доступу до орендованих приміщень, починаючи з 30.03.2026, тоді як предметом розгляду цієї справи є, зокрема, стягнення з ТОВ "ВК "Пластторг-К"" заборгованості у вигляді суборендної плати за користування вказаним приміщенням за період з січня 2024 року по квітень 2026 року включно, а також витрат, пов`язаних з охороною суборендованого приміщення за період квітень-травень 2026 року, а тому дійшов висновку про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення суду у справі № 910/7258/26, у якій встановлюються обставини, які матимуть значення для вирішення спору у даній справі.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, всупереч наведеним вимогам законодавства, суд першої інстанції зупиняючи провадження у цій справі не навів достатніх обґрунтувань, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Предметом позову у даній справі № 910/7755/26 є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості та розірвання договору суборенди нежитлового приміщення №0101/24/698 від 31.12.2023. Отже, встановленню підлягають саме обставини невиконання (неналежного виконання) відповідачем зобов`язань щодо сплати боргу, які суд першої інстанції може встановити на підставі наявних у справі і додатково зібраних доказів, адже він наділений повноваженнями щодо оцінки доказів у справі та встановлення відповідних обставин/фактів, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, що надає йому можливість самостійно встановити всі обставини справи та ухвалити рішення по суті.

Предметом позову у справі № 910/7258/26 є вимоги ТОВ "Виробнича компанія "Пластторг-К"" до ТОВ "Легс" про стягнення збитків (неодержаного доходу), заподіяних внаслідок перешкоджання ТОВ "Легс" у користуванні ТОВ "Виробнича компанія "Пластторг-К"" орендованим майном.

При цьому, посилання суду першої інстанції на те, що у справі № 910/7258/26 предметом розгляду є дослідження та встановлення обставин щодо наявності/відсутності перешкоджання ТОВ "Легс" у користуванні ТОВ "Виробнича компанія "Пластторг-К"" орендованим майном, починаючи з 30.03.2026, не свідчить про неможливість розгляду даної справи.

Окремо варто звернути увагу на те, що сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі, не дотримавшись при цьому приписів пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України.

Водночас варто звернути увагу на те, що виходячи з аналізу положень статті 2 ГПК України, на господарське судочинство покладено обов`язок забезпечення розумності строків розгляду справ, а на сторони - неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Крім того, виходячи з аналізу статті 5 ГПК України, звернення до господарського суду повинно мати ефективний спосіб захисту порушених прав.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції", рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Аналогічний за змістом правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 910/31771/18, від 02.06.2020 у справі № 910/6674/19, від 20.01.2021 у справі № 906/129/20, від 01.04.2021 у справі № 902/1177/15, від 13.05.2021 у справі № 917/349/20.

Колегія суддів також зауважує, що порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду ЄСПЛ у справах проти України.

У контексті наведеного колегія суддів звертає увагу на те, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії").

Отже, оскаржувана ухвала постановлена з неповним дотриманням п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, оскільки не містить аргументованих та переконливих мотивів щодо необхідності зупинення провадження у справі як щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/7258/26, так і стосовно того, що зібрані у цій справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Частиною третьою статті 271 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Отже, з огляду на встановлені судом обставини відсутності підстав для зупинення провадження у справі, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржена ухвала є необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, а справа передачі до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Судові витрати

Оскільки суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись статтями 269-271, 277, 281, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Легс" задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 03.08.2026 у справі № 910/7755/26 скасувати, а справу передати до господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська 

Судді А.М. Демидова

С.В. Владимиренко