Дата документу 03.08.2026 | Справа № 554/9823/25
| Провадження № 2/554/1360/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2026 року м. Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави в складі: 
головуючого судді - Тімошенко Н.В., 
за участю секретаря - Тоцької К.А., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.12.2024 року між сторонами в електронній формі було укладено договір надання коштів у кредит №8457981. За умовами договору Позивач нібито перерахував Відповідачу 10 000,00 грн на 30 днів. 
Відповідно до розрахунку Позивача, станом на 12.05.2025 року заборгованість становить 15 750,00 грн., з яких 10 000,00 грн. тіло кредиту, 5 000,00 грн. проценти за понадстрокове користування (за ставкою 5% на день), 721,00 грн. комісія за надання позики. Позивач просить стягнути вказану суму та судові витрати.
Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Заперечення мотивовані тим, що матеріали справи не містять належних первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували фактичне перерахування коштів на рахунок відповідача. 
Також відповідач вказує на незаконність нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом після спливу строку кредитування. 
Крім того, заявлений розмір процентів 5% на день є несправедливим, непропорційним та прямо порушує вимоги Закону України «Про споживче кредитування», яким максимальну денну процентну ставку обмежено до 1%. Також відповідач посилається на неможливість стягнення комісії за надання кредиту, оскільки це порушує права споживача.
24.10.2025 року судом було ухвалено заочне рішення про часткове задоволення позову. 
26.12.2025 року ухвалою суду за заявою представника відповідача заочне рішення було скасовано, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
23.03.2026 року судом було постановлено ухвалу про витребування доказів від АТ «ПУМБ» щодо руху коштів по рахунку відповідача.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Договір, укладений в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 207, 639 ЦК України. 
Проте, відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, договір позики є реальним і вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Позивач стверджує, що кошти було перераховано через ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» на картку відповідача. 
Проте, відповідно до сталої практики Верховного Суду (зокрема, постанови від 30.01.2018 у справі №161/16891-15, від 23.03.2023 у справі №910/3105/21), банк або фінансова установа зобов`язані доводити надання коштів позичальнику за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». 
Розрахунок заборгованості чи довідка фінансового посередника, складені в односторонньому порядку, не є первинними бухгалтерськими документами і не можуть беззаперечно підтверджувати факт видачі кредиту.
На виконання ухвали суду про витребування доказів, АТ «ПУМБ» листом № КНО-07.8.5/11737БТ від 03.07.2026 року повідомило, що рух коштів по рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_1 , за запитуваний період відсутній.
Оскільки відповідач категорично заперечує факт отримання кредитних коштів, а позивач не надав належних та допустимих первинних бухгалтерських документів банківської виписки з рахунку Позивача або Відповідача, які б підтверджували фактичне перерахування 10 000,00 грн., суд доходить висновку, що факт передачі коштів не доведений. 
Отже, правові підстави для стягнення основної суми боргу відсутні.
Навіть у разі доведення факту видачі кредиту, вимоги щодо стягнення 5 000,00 грн. відсотків не підлягають задоволенню з таких підстав. 
Позивач нарахував вказану суму як «проценти за понадстрокове користування» за ставкою 5% на день після закінчення 30-денного строку кредитування. 
Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду (постанова від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Після спливу 30 днів Позивач втратив право нараховувати договірні відсотки, а міг керуватися лише ст. 625 ЦК України (3% річних та інфляційні втрати). 
Законом України № 3498-IX від 22.11.2023 року статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» було доповнено частиною 5, якою встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%. Встановлення у договорі ставки на рівні 5% на день, що еквівалентно 1825% річних, прямо суперечить імперативним вимогам Закону та є несправедливою умовою договору в розуміні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».
Вимога про стягнення комісії також є безпідставною. 
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду (постанова від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19), банк чи фінансова установа не має права стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, розрахунок і облік заборгованості тощо). 
Оскільки Позивач не довів надання Відповідачу будь-яких супутніх послуг, які б мали самостійну споживчу цінність, умова договору щодо сплати комісії у розмірі 7,21% , 721,00 грн. є нікчемною.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені). 
Усі нараховані з 24.02.2022 року штрафні санкції підлягають списанню. Відповідно, жодні штрафні санкції за понадстрокове користування коштами під час дії воєнного стану стягненню не підлягають.
Оскільки Позивач не довів належними та допустимими доказами, первинними бухгалтерськими документами факт перерахування кредитних коштів Відповідачу, а нараховані проценти за понадстрокове користування та комісія суперечать вимогам чинного законодавства та актуальній практиці Верховного Суду, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати, судовий збір та витрати на правову допомогу, покладаються на Позивача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання коштів у кредит №8457981 від 05.12.2024 року в розмірі 15 750,00 гривень - відмовити в повному обсязі.
Судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, покласти на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції.
З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Тімошенко Н.В.