ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, тел. (0362) 62 03 12, код ЄДРПОУ: 03500111,
e-mail: inbox@rv.arbitr.gov.ua, вебсайт: https://rv.arbitr.gov.ua
 	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/313/26 
Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Н. Церковної при секретарі судового засідання І.Шилан, розглянувши матеріали справи за позовом керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської обласної ради до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗПОСТАЧ", відповідача 2 Спеціальної школи в с.Тучин Рівненської обласної ради про визнання недійними додаткових угод та стягнення коштів у сумі 51 741,58 гривень.
за участю представників сторін:
від прокуратури - Першко Анатолій Анатолійович (в залі суду) 

ВСТАНОВИВ:
В березні 2026 року Керівник Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської обласної ради звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗПОСТАЧ", відповідача 2 Спеціальної школи в с. Тучин Рівненської обласної ради про визнання недійними додаткових угод та стягнення коштів у сумі 51741,58 грн.
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те що у ході здійснення моніторингу даних системи публічних закупівель «Prozorro» встановлено, що Спеціальною школою в с.Тучин Рівненської обласної ради (далі – Замовник, Споживач) проведено відкриті торги з особливостями за предметом: Електрична енергія, очікуваною вартістю 752 400,00 грн (ідентифікатор закупівлі UA- 2023-12-08-018520-a). За результатами відкритих торгів з особливостями переможцем визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОГАЗПОСТАЧ» (далі - ТОВ «ЕНЕРГОГАЗПОСТАЧ», Постачальник), з яким укладено Договір на постачання електричної енергії №ЕЕ/267/01/24-ЗП від 29.12.2023. Згідно з Додатком № 2 «Комерційна пропозиція» до Договору, ціна за електричну енергію (кВт*год) становить 6,03966 грн/кВт*год без ПДВ (з ПДВ – 7,247592 грн/кВт*год).
Прокурор зазначає, що в подальшому між сторонами підписано ряд додаткових угод, якими збільшено ціну за одиницю товару, а саме: Додатковою угодою № 2 від 07.03.2024, якою зменшено ціну за 1 кВт*год електричної енергії до 5,80608 грн/кВт*год. Додатковою угодою № 3 від 09.04.2024, якою зменшено ціну за 1 кВт*год електричної енергії до 5,62702 грн/кВт*год без ПДВ. Додатковою угодою № 4 від 19.05.2024, якою зменшено ціну за 1 кВт*год електричної енергії до 5,87127 грн/кВт*год без ПДВ. Додатковою угодою №5 від 03.06.2024, якою ціну за 1 кВт*год спожитої електроенергії збільшено до 6,75942 грн/кВт*год без ПДВ (обумовлено застосування такої ціни з 01.05.2024). Додатковою угодою №6 від 12.07.2024, якою ціну за 1 кВт*год спожитої електроенергії збільшено до 7,94088 грн/кВт*год без ПДВ (обумовлено застосування такої ціни з 01.06.2024). Додатковою угодою №7 від 05.08.2024, якою ціну за 1 кВт*год спожитої електроенергії збільшено до 8,50461 грн/кВт*год без ПДВ (обумовлено застосування такої ціни з 01.07.2024). Додатковою угодою №8 від 03.09.2024, якою ціну за 1 кВт*год спожитої електроенергії збільшено до 8,2761 грн/кВт*год без ПДВ (обумовлено застосування такої ціни з 01.08.2024). Додатковою угодою №9 від 02.10.2024, якою ціну за 1 кВт*год спожитої електроенергії збільшено до 8,20166 грн/кВт*год без ПДВ (обумовлено застосування такої ціни з 01.08.2024). Додатковою угодою №9 від 04.12.2024, якою ціну за 1 кВт*год спожитої електроенергії збільшено до 8,10495 грн/кВт*год без ПДВ (обумовлено застосування такої ціни з 01.11.2024). Отже, внаслідок укладення додаткових угод відбулось збільшення ціни за одиницю товара на 40,81% з 01.05.2024.
Прокурор вказує, що ТОВ «ЕНЕРГОГАЗПОСТАЧ» на виконання Договору поставлено 59,056 МВт*год (59056 кВт*год) електричної енергії, за яку Споживачем сплачено 467 991,05 грн з урахуванням ПДВ. Відповідно до звіту про виконання договору про закупівлю UA-2023-12-08- 018520-a, що сформований на веб-порталі «Prozorro», правовідносини за вказаним Договором припинені. Отже, внаслідок неправомірного збільшення ціни на електричну енергію шляхом укладання спірних додаткових угод з порушенням законодавства мала місце переплата коштів у розмірі 51 741,58 грн (202 001,47 грн – 150 259,89 грн). Таким чином, грошові кошти в сумі 51 741,58 грн є такими, що були безпідставно одержані ТОВ «ЕНЕРГОГАЗПОСТАЧ», підстава їх набуття відпала, а тому у відповідності до ст. ст. 216, 1212 ЦК України, підлягають поверненню.
16 квітня 2026 року до суду від позивача - Рівненської обласної ради надійшло клопотання відповідно до якого обласна рада надсилає письмові пояснення щодо згаданого позову, в яких зазначає, що обласна рада не була головним розпорядником бюджетних коштів для Спеціальної школи в с. Тучин Рівненської обласної ради статутом Спеціальної школи врегульовано корпоративні відносини між територіальними громадами сіл, селищ, міст Рівненської області в особі Рівненської обласної ради як власником та згаданим комунальним підприємством. Відтак, просить суд врахувати письмові пояснення Рівненської обласної ради при розгляді судової справи № 918/313/26.
Відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергогазпостач" та Спеціальна школа в с. Тучин Рівненської обласної ради відзиву у строки і порядку, визначені ухвалою суду від 23.03.2026 року, не надали, а відтак розгляд справи здійснюється за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
На підставі п.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.
Ухвалою суду від 23 березня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/313/26, яку постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 22 квітня 2026 року.
10 квітня 2026 року від відповідача 2 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.16 квітня 2026 року на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення.
Ухвалою від 22 квітня 2026 року розгляд справи було відкладено до 06.05. 2026 року.
Ухвалою суду від 06 травня 2026 року закрито підготовче провадження у справі № 918/313/25, призначено справу до судового розгляду по суті на 19 травня 2026 року.
Ухвалою суду від 19 травня 2026 року суд повернувся на стадію підготовчого провадження у справі № 918/313/26 та замінив судове засідання, призначене на 19.05.2026, підготовчим засіданням та зупинив провадження у справі № 918/313/26 до закінчення розгляду Конституційним Судом України справи за конституційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрГазРесурс" щодо конституційності пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Зобов`язано учасників справи повідомити суд про результати розгляду Конституційним Судом України справи за конституційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс".
Постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 16.06.2026 року Апеляційну скаргу Здолбунівської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 19 травня 2026 року по справі № 918/313/26 - задоволено, ухвалу Господарського суду Рівненської області від 19 травня 2026 року по справі № 918/313/26 - скасовано, справу № 918/313/26 направлено до Господарського суду Рівненської області для продовження розгляду.
Ухвалою суду від 06 липня 2026 року призначено розгляд справи по суті на 15 липня 2026 року.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Заслухавши в судовому засіданні представника прокуратури, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.
У ході здійснення моніторингу даних системи публічних закупівель «Prozorro» встановлено, що Спеціальною школою в с.Тучин Рівненської обласної ради (далі – Замовник, Споживач) проведено відкриті торги з особливостями за предметом: Електрична енергія, очікуваною вартістю 752 400,00 грн (ідентифікатор закупівлі UA- 2023-12-08-018520-a).
За результатами відкритих торгів з особливостями переможцем визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОГАЗПОСТАЧ» (далі – ТОВ «ЕНЕРГОГАЗПОСТАЧ», Постачальник), з яким укладено Договір на постачання електричної енергії №ЕЕ/267/01/24-ЗП від 29.12.2023, за умовами якого, цей договір про постачання електричної енергії споживачу встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії (п. 1.1. Договору).
Відповідно до п. 2.1. Договору, за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Відповідно до п. 5.1 Договору, ціна цього договору становить 717 511,61 грн з ПДВ, а згідно Додатку №4 до Договору загальний обсяг електроенергії – 99,0 кВт*год.
Згідно з п. 13.1 Договору, Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами та діє по 24 год. 00 хв. 31.12.2024 включно, а в частині розрахунків – до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором.
Відповідно до п. 13.9 Договору, умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону переможця процедури закупівлі.
Підпунктом 2 пункту 13.10 Договору визначено, що істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків погодження зміни ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.
Підпунктом 7 пункту 13.10 Договору визначено істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків зміни встановленого із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку «на добу наперед», що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.
У цьому випадку зміну ціни здійснюють у такому порядку:
- підставою для зміни ціни є набрання чинності постановою НКРЕКП про міну відповідного регульованого тарифу, що застосовується у Договорі;
- нову (змінену) ціну застосовують з дня введення в дію відповідного регульованого тарифу згідно з рішенням НКРЕКП, якщо інше не встановлено чинним законодавством України (у тому числі відповідними рішеннями НКРЕКП).
Так, згідно з Додатком № 2 «Комерційна пропозиція» до Договору, ціна за електричну енергію (кВт*год) становить 6,03966 грн/кВт*год без ПДВ (з ПДВ – 7,247592 грн/кВт*год).
Відповідно до Додатку №3 до Договору, ціна за одиницу Товару (Ц) визначається за формулою: Ц=(К*Цп+Тпер+Трозп+Впосл)*1,2, де 1,2 – урахування ПДВ, Цп – ціна за одиницю електричної енергії поточна, при зміні ціни за одиницю Товару коригується на коефіцієнт середнього показника ціни К та становить 3,50216 грн/кВт*год, Тпер – ціна (тариф) послуг оператора системи передачі, визначається відповідно до постанови НКРЕКП від 09.12.2023 № 2322 та становить 0,52857 грн/ кВт*год без ПДВ, Трозп - ціна (тариф) послуг оператора системи розпоіділу, відповідно до постанови НКРЕКП від 09.12.2023 № 2339 та становить 1,34441 грн/ кВт*год без ПДВ, Впосл – варітсть послуг постачальника, не змінється протягом строку дії Договору, включає усі витрати Постачальника, які необхідні для виконання Постачальником умов Договору, в тому числі на сплату митних тарифів, податків, зборів та інших платежів, інших витрат, які понесе Постачальник у зв`язку з виконанням Договору, та становить 0,66452 грн/кВт*год без ПДВ, К – коефіцієнт середньозваженої ціни електричної енергії, на момент укладення Договору дорівнює 1 (один) та, у разі зміни ціни за одиницю Товару, визначається за формулою: К=Цсер/ Цп, де Цсер – середньозважена ціна електричної енергії в документальному підтвердженні факту коливання середньозваженої ціни електричної енергії на ринку «на добу наперед» у торговій зоні «Об`єднані енергетичні системи України», наданому Постачальником або Споживачем відповідно до пункту 5.12 Договору, на момент укладання Договору дорівнює Цп, та становить 0,66452 грн/кВт*год без ПДВ.
Відповідно до додаткової угоди №1 від 19.01.2024, виходячи із наявних кошторисних призначень, сторони доповнили п.5.1 Договору абзацом наступного змісту «Бюджетні зобов`язання Споживача станом на 15.01.2024 року становлять 468 000,00 грн з ПДВ». Встановлено, що надалі, між сторонами неодноразово укладались додаткові угоди до нього, якими змінювалась ціна за кВт*год, а саме:
- додаткова угода № 2 від 07.03.2024, якою зменшено ціну за 1 кВт*год електричної енергії до 5,80608 грн/кВт*год - додаткова угода № 3 від 09.04.2024, якою зменшено ціну за 1 кВт*год електричної енергії до 5,62702 грн/кВт*год без ПДВ
- додаткова угода № 4 від 19.05.2024, якою зменшено ціну за 1 кВт*год електричної енергії до 5,87127 грн/кВт*год без ПДВ додаткова угода №5 від 03.06.2024, якою ціну за 1 кВт*год спожитої електроенергії збільшено до 6,75942 грн/кВт*год без ПДВ (обумовлено застосування такої ціни з 01.05.2024);
- додаткова угода №6 від 12.07.2024, якою ціну за 1 кВт*год спожитої електроенергії збільшено до 7,94088 грн/кВт*год без ПДВ (обумовлено застосування такої ціни з 01.06.2024);
- додаткова угода №7 від 05.08.2024, якою ціну за 1 кВт*год спожитої електроенергії збільшено до 8,50461 грн/кВт*год без ПДВ (обумовлено застосування такої ціни з 01.07.2024);
- додаткова угода №8 від 03.09.2024, якою ціну за 1 кВт*год спожитої електроенергії збільшено до 8,2761 грн/кВт*год без ПДВ (обумовлено застосування такої ціни з 01.08.2024);
- додаткова угода №9 від 02.10.2024, якою ціну за 1 кВт*год спожитої електроенергії збільшено до 8,20166 грн/кВт*год без ПДВ (обумовлено застосування такої ціни з 01.08.2024);
- додаткова угода №9 від 04.12.2024, якою ціну за 1 кВт*год спожитої електроенергії збільшено до 8,10495 грн/кВт*год без ПДВ (обумовлено застосування такої ціни з 01.11.2024).
Упродовж січня-квітня 2024 року ціна на ринку зменшувалась, тому сторонами додатковими угодами №№2-4 до договору узгоджено зменшення ціни за одиницю товару.
Отже, внаслідок укладення додаткових угод відбулось збільшення ціни за одиницю товара на 40,81% з 01.05.2024.
Водночас, встановлено, що ТОВ «ЕНЕРГОГАЗПОСТАЧ» на виконання Договору поставлено 59,056 МВт*год (59056 кВт*год) електричної енергії, за яку Споживачем сплачено 467 991,05 грн з урахуванням ПДВ, а саме:
- згідно акту №85 від 26.02.2024 за січень 2024 року – 15,624 МВт*год (15624 кВт*год) на суму 113 236,38 грн з ПДВ, сплачено відповідно до платіжної інструкції №70 від 27.02.2024;
- згідно акту №150 від 07.03.2024 за лютий 2024 року – 6,838 МВт*год (6838 кВт*год) на суму 47 642,40 грн з ПДВ, сплачено відповідно до платіжної інструкції №90 від 14.03.2024;
- згідно акту №207 від 09.04.2024 за березень 2024 року – 8,37 МВт*год (8370 кВт*год) на суму 56 517,84 грн з ПДВ, сплачено відповідно до платіжної інструкції №139 від 19.04.2024;
- згідно акту №338 від 13.05.2024 за квітень 2024 року – 6,897 МВт*год (6897 кВт*год) на суму 48 592,96 грн з ПДВ, сплачено відповідно до платіжної інструкції №202 від 14.05.2024;
- згідно акту №415 від 03.06.2024 за травень 2024 року – 4,195 МВт*год (4195 кВт*год) на суму 34 026,90 грн з ПДВ, сплачено відповідно до платіжної інструкції №235 від 04.06.2024;
- згідно акту №567 від 12.07.2024 за червень 2024 року – 0,965 МВт*год (965 кВт*год) на суму 9 195,54 грн з ПДВ, сплачено відповідно до платіжної інструкції №278 від 18.07.2024;
- згідно акту №661 від 05.08.2024 за липень 2024 року – 0,293 МВт*год (293 кВт*год) на суму 2 990,22 грн з ПДВ, сплачено відповідно до платіжної інструкції №296 від 08.08.2024;
- згідно акту №788 від 03.09.2024 за серпень 2024 року – 0,694 МВт*год (694 кВт*год) на суму 6 892,33 грн з ПДВ, сплачено відповідно до платіжної інструкції №320 від 05.09.2024;
- згідно акту №873 від 02.10.2024 за вересень 2024 року – 4,562 МВт*год (4562 кВт*год) на суму 44 899,16 грн з ПДВ, сплачено відповідно до платіжної інструкції №356 від 08.10.2024;
- згідно акту №1005 від 04.11.2024 за жовтень 2024 року – 6,267 Мвт*год (6267 кВт*год) на суму 61 679,75 грн з ПДВ, сплачено відповідно до платіжної інструкції №386 від 07.11.2024;
- згідно акту №1124 від 04.12.2024 за листопад 2024 року – 4,351 Мвт*год (4351 кВт*год) на суму 42 317,57 грн з ПДВ, сплачено відповідно до платіжної інструкції №419 від 05.12.2024.
Як зазначив прокурор, додаткові угоди №5 від 03.06.2024, №6 від 12.07.2024, №7 від 05.08.2024, №8 від 03.09.2024, №9 від 02.10.2024 та №9 від 04.12.2024 до Договору укладені всупереч Закону України «Про публічні закупівлі», ч.3 ст.632 ЦК України, а тому підлягають визнанню недійсними в судовому порядку, а надмірно сплачені кошти – стягненню з ТОВ «ЕНЕРГОГАЗПОСТАЧ» на користь Рівненської обласної ради.
З огляду на викладене, здійснюючи розрахунок за поставлену електричну енергію протягом травня – листопада 2024 року за ціною, визначеною у договорі №ЕЕ/267/01/24 від 29.12.2023, Спеціальна школа с. Тучин Рівненської обласної ради за поставлену електричну енергію в обсязі 21,327 МВт*год (21327 кВт*год) повинна була сплатити 150 259,89 грн з урахуванням ПДВ (21327 * (5,87127+20% ПДВ)).
Отже, внаслідок неправомірного збільшення ціни на електричну енергію шляхом укладання спірних додаткових угод з порушенням законодавства мала місце переплата коштів у розмірі 51 741,58 грн (202 001,47 грн – 150 259,89 грн). Відповідно, грошові кошти в сумі 51 741,58 грн є такими, що були безпідставно одержані ТОВ «ЕНЕРГОГАЗПОСТАЧ», підстава їх набуття відпала, а тому у відповідності до ст. ст. 216, 1212 ЦК України, підлягають поверненню.
З наведених обставин видно, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими, договірними та стосуються поставки товару. Спірний характер правовідносин базується на тому, що прокурор вважає порушеними інтереси держави з огляду на недотримання вимог Закону України "Про публічні закупівлі" при укладенні додаткового договору, яким внесено зміни до вартості товару що закуповувався.
Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.
Пункт 1 ч.2 ст. 11 ЦК України визначає, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
За змістом ч.ч.1-3 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.
Правові та економічні засади закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначає Закон України "Про публічні закупівлі".
Метою вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
У ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" зазначено, що договір про закупівлю - це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.
Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Як зазначено в ч.1 ст. 41 Закону, договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Згідно з ч.4 ст. 41 Закону, умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
Разом з тим п.2 ч.5 ст. 41 Закону встановлено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
Вбачається, що ключовим у даній нормі Закону є те, що для збільшення ціни за одиницю товару має бути реальне коливання ціни такого товару на ринку в сторону збільшення, що повинно оцінюватися починаючи від підписання договору та до моменту укладення відповідної додаткової угоди (або ж момент розповсюдження дії додаткової угоди), тобто на момент укладання додаткової угоди ціни на товар повинні бути вищими ніж на момент укладання основного договору про закупівлю (або ж додаткової угоди, у разі її обґрунтованого укладення).
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Варто відмітити, що Закон не містить виключень з цього правила.
Із вказаного слідує, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, що входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку, що обґрунтоване і документально підтверджене постачальником; ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.
Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно із ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1 ст. 203 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Як встановлено з матеріалів справи, укладаючи Договір про постачання електричної енергії №ЕЕ/267/01/24-ЗП від 29.12.2023, Спеціальна школа в с. Тучин Рівненської обласної ради (Споживач) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОГАЗПОСТАЧ» (Постачальник) дійшли згоди щодо усіх істотних умов, зокрема визначивши ціну за 1 кВт*год електричної енергії на рівні 6,03966 грн/кВт*год. без ПДВ (з ПДВ – 7,247592 грн/кВт*год). закріплено у Додатку №2 до Договору Комерційна пропозиція. 
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 по справі №920/19/24 вказує, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.
Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.
При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
Як коливання ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. Таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.
Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання).
Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору.
Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.
Разом з тим, аналізуючи підстави внесення змін до Договору шляхом підписання додаткових угод встановлено наступне.
Обґрунтовуючи необхідність підписання додаткової угоди №5 від 03.06.2024, постачальником надано роздруківку з веб-сайту ДП «ОПЕРАТОР РИНКУ», де відображено середньозважені ціни на червень 2024 року.
За умовами додаткової угоди № 5 від 03.06.2024, сторони визначили ціну за 1 кВт*год – 6,75942 грн без ПДВ (збільшено на 11,91% в порівнянні з первісною ціною в договорі). Згідно з п. 2 вказаної додаткової угоди, відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України, умови даної угоди розповсюджуються на відносини сторін, які виникли з 01.05.2022.
Обґрунтовуючи необхідність підписання додаткової угоди №5 від 03.06.2024, постачальником надано роздруківку з веб-сайту ДП «ОПЕРАТОР РИНКУ», де відображено середньозважені ціни на червень 2024 року
Разом з тим, експертного висновку щодо моніторингу рівня цін з моменту укладення договору про закупівлю (29.12.2023) або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару (03.06.2024) до моменту укладення додаткової угоди №3 постачальником ТОВ «ЕНЕРГОГАЗПОСТАЧ» надано не було.
За даними веб-сайту ДП «ОПЕРАТОР РИНКУ», середньозважена ціна купівлі- продажу електроенергії на РДН за червень 2024 року (на момент підписання додаткової угоди №4) становила 5 403,38 грн/МВт*год, тоді як за першу декаду липня – 5 946,15 грн/Мвт*год. Разом з січня 2023 року до червня включно ціна на ринку зменшувалась.
Таким чином, зростання ціни в період між підписанням додаткових угод №4 та №5 не перевищувало 10%. Однак угодою №5 ціну збільшено на 11,91% за вказаний період, що є непропорційним фактичним коливанням ринкової ціни та суперечить вимогам п.2 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі».
Як встановлено, між сторонами укладено ряд правочинів, укладення додаткових угод № 5 від 03.06.2024 призвело до збільшення ціни за 1 кВт/год на 11,91% відносно ціни, визначеної умовами первісного договору, № 6 від 12.07.2024 – на 31,48%, № 7 від 05.08.2024 –на 40,81%, № 8 від 03.09.2024 – на 37,03%, № 9 від 02.10.2024 – на 35,80% та № 9 від 04.12.2024 – на 34,19%.
При цьому, Верховним Судом висловлено правову позицію, що обмеження у 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод) (постанова Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 927/1058/21).
Також, слід звернути увагу на висновок, щодо застосування пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22. Зокрема Верховним Судом зазначено, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Отже, з огляду на висновки, викладені Великою Палатою Верховного суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, максимальний ліміт збільшеної вартості ціни електроенергії за Договором про постачання електричної енергії споживачу №ЕЕ/267/01/24-ЗП від 29.12.2023 року не міг перевищувати 6,03966 грн з ПДВ за 1 кВт*год.
Тому, суд погоджується з доводами прокурора про те, що збільшення ціни електричної енергії, передбачений додатковими угодами №5, №6, №7, №8, №9, №9 по відношенню до погодженої у договорі ціни, здійснено з порушенням ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема п.2 ч.5 ст. 41 цього Закону, яким встановлена не лише вимога пропорційного збільшення ціни за одиницю товару по відношенню до збільшення ціни товару на ринку, а й 10-відсоткове обмеження такого збільшення.
Крім того, як виснувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 по справі № 920/19/24 (справа щодо відступу від правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 ), визначене законодавцем відсоткове значення обмеження суми є граничним (пороговим) і відповідний ліміт зміни ціни слід враховувати при кожному внесенні змін до договору про закупівлю, а не застосовувати щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Іншими словами, це означає, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору (у разі коливання ціни товару на ринку) не може перевищувати нормативно закріпленого 10 % значення для зміни ціни, визначеної в договорі про закупівлю (п. 140 постанови).
Зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 % не допускається, зокрема, у випадку закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
Виняток з обмежень, викладений в останньому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII повинен тлумачитися суто буквально, а тому він стосується лише строків зміни ціни за одиницю товару у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії (дотримання умови про зміну лише раз на 90 днів в цьому випадку не діє) і не визначає верхньої межі збільшення (зміни) ціни за одиницю товару (п.п. 158-159 постанови).
Верховним Судом у постанові від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18 наголошено, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі та мети проведення відкритих тендерів, визначених Законом.
У постанові Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 зазначено, що перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення шляхом так званого "каскадного" укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця.
Аналогічна правова позиція викладене і у постанові Верховного Суду від 22.06.2023 у справі №916/2536/22, де судом поміж іншого зазначено, що приписи Закону України "Про публічні закупівлі" є зрозумілими та Суд неодноразово висловлював правову позицію, зокрема стосовно пункту 2 частини п`ятої статті 41 цього Закону (п. 8.61 Постанови).
Враховуючи наведене, перемога у закупівлі, джерелом фінансування якої є кошти місцевого бюджету та укладення договору про закупівлю електричної енергії з ціною за 1 кВт*год електричної енергії 6,03966 грн з ПДВ та її подальше підвищення шляхом укладення додаткових угод (без документально підтвердженого коливання ціни на ринку), що призвело до загального збільшення ціни на 40,81% є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку відповідача.
Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Здійснюючи розрахунок за поставлену електричну енергію протягом травня – листопада 2024 року за ціною, визначеною у договорі №ЕЕ/267/01/24 від 29.12.2023, Спеціальна школа с. Тучин Рівненської обласної ради за поставлену електричну енергію в обсязі 21,327 МВт*год (21327 кВт*год) повинна була сплатити 150 259,89 грн з урахуванням ПДВ (21327 * (5,87127+20% ПДВ)), а натомість сплатило202 001,47 грн з урахуванням ПДВ.
Отже, внаслідок неправомірного збільшення ціни на електричну енергію шляхом укладання спірних додаткових угод з порушенням законодавства мала місце переплата коштів у розмірі 51 741,58 грн (202 001,47 грн – 150 259,89 грн).
Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 912/1580/18, від 02 грудня 2020 року у справі № 913/368/19, від 11 травня 2023 року у справі № 910/17520/21). Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.
При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
Як коливання ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.
Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.
Законом № 922-VIII не передбачено форму / вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2025 року у справі № 916/747/24).
Параграфом 1 глави 5 розділу І ГПК України унормовані основні положення про докази. При цьому Велика Палата Верховного Суду виходить із того, що спеціальним законодавством у сфері публічних закупівель не визначено певний орган чи особу, яку законодавець наділив би повноваженнями надавати інформацію на підтвердження коливання ціни товару на ринку.
Під час визначення щодо доказів на підтвердження коливання ціни товару на ринку слід виходити як з аналізу норм чинного законодавства щодо повноважень та функцій суб`єктів надання такої інформації (наприклад, до цих суб`єктів можна віднести, Державну службу статистики України, на яку постановою КМУ від 10 вересня 2014 року № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку; державне підприємство "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків", яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові / товарні експертизи, зокрема, щодо відповідності ціни договору наявній кон`юнктурі певного ринку товарів; ТПП України, яка у межах власних повноважень надає послуги щодо цінової інформації, тощо), так і положень щодо доказів, які закріплені у главі 5 розділу І ГПК України. Таким чином, з-поміж іншого, довідки, експертні висновки ТПП України, тощо можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку. Втім судам у порядку статті 86 ГПК України слід їх досліджувати та оцінювати за критеріями належності, допустимості, достовірності, вірогідності з точку зору саме факту коливання ціни на товар (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2023 року у справі № 926/3244/22).
За результатами розгляду спору суд установив, що обґрунтування підстав для укладення спірних додаткових угод не містять окремого документального підтвердження про зміну ціни (коливання ринку), обґрунтування, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, причин, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним, обґрунтування, що підвищення ціни було непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції), а також доказів того, що таке коливання відбулося саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.
При цьому, укладення додаткових угод № 5 від 03.06.2024 призвело до збільшення ціни за 1 кВт/год на 11,91% відносно ціни, визначеної умовами первісного договору, № 6 від 12.07.2024 – на 31,48%, № 7 від 05.08.2024 –на 40,81%, № 8 від 03.09.2024 – на 37,03%, № 9 від 02.10.2024 – на 35,80% та № 9 від 04.12.2024 – на 34,19%. у порівнянні з ціною, яка була встановлена на час укладення договору, а отже вказані додаткові угоди суперечать положеннями статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а також підпункту 2 пункту 19 Особливостей (у редакції на момент їх укладення).
З урахуванням наведеного суд робить висновок, що додаткова угода №5 від 03.06.2024, №6 від 12.07.2024, №7 від 05.08.2024, №8 від 03.09.2024, №9 від 02.10.2024, №9 від 04.12.2024 суперечать наведеним вище нормам ЦК України та Закону України "Про публічні закупівлі", тому суд визнає їх недійсними.
Як вбачається із встановлених обставин справи, внаслідок неправомірного збільшення ціни на електричну енергію шляхом укладання спірних додаткових угод з порушенням законодавства мала місце переплата коштів у розмірі 51 741,58 грн.
Таким чином, вказані грошові кошти є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.
За результатом розгляду спору суд дійшов висновку, що додаткові угоди № та №5, №6, №7, №8, №9, №9 до Договору на постачання електричної енергії №ЕЕ/267/01/24-ЗП від 29.12.2023 укладені з порушенням Закону України "Про публічні закупівлі", а тому ці правочини суд визнає недійсними. Також належить до задоволення позовна вимога про стягнення 51 741,58 грн з ТОВ "Енергогазпостач" на користь Рівненської обласної ради.
Щодо представництва прокурором.
Окружною прокуратурою у відповідності до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», скеровано на адресу Рівненської обласної ради лист про надання інформації, у тому числі щодо вжиття заходів до стягнення безпідставно сплачених коштів за незаконними додатковими угодами, причин їх невжиття, а також намірів реалізувати вказані повноваження. Згідно відповіді Рівненської обласної ради від 17.03.2026 вбачається, що останні з позовною заявою з підстав виявленого порушення не звертався та не вбачає підстав для такого звернення.
Згідно з уставленою судовою практикою захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019у справі № 826/13768/16, від 05.03.2020 у справі № 9901/511/19, від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21).
У категорії спорів щодо визнання недійсними договорів, укладених у межах публічних закупівель, пред`явлення прокурором позову в інтересах осіб, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, має ґрунтуватися на визначенні того, яка саме особа є суб`єктом, що має безпосередній інтерес у захисті державних фінансових ресурсів та в належному виконанні договірних зобов`язань відповідно до положень Закону № 922-VIII (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2025 у справі № 924/524/24).
Закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатись з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19, постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2020 у справі № 923/449/18, від 25.02.2021 у справі № 912/9/20, від 25.06.2024 у справі № 918/760/23, від 01.10.2024 у справі № 918/778/23, від 20.02.2025 у справі № 910/16372/21).
У справі, яка розглядається, прокурор, обґрунтовуючи звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Рівненської обласної ради, зазначив, що укладення додаткових угод до договору всупереч вимогам чинного законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання вимог законодавства у цій сфері становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора. Крім того, використання бюджетних коштів з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу системи бюджетного фінансування, що, в свою чергу, завдає шкоду інтересам держави. Звернення прокурора до суду з вказаною позовною заявою має важливе значення для зміцнення правопорядку в сфері здійснення публічних закупівель і захисту економічної конкуренції та додержання всіма учасниками цих суспільних відносин принципу законності тощо. Тобто прокурор обґрунтовує порушення інтересів держави укладенням відповідачами оспорюваних додаткових угод усупереч вимогам чинного законодавства та інтересам держави, що призвело до безпідставної зміни істотних умов договору, зростання ціни за одиницю товару і зменшення обсягу постачання та, відповідно, надмірної сплати бюджетних коштів.
Відповідно до п. 1.1, п.1.2 Статуту Спеціальної школи в с. Тучин Рівненської обласної ради (нова редакція), затвердженого рішенням Рівненської обласної ради від 02.09.2022 № 538 (діючого на момент укладення договору № ЕЕ/267/01/24-ЗП про постачання електричної енергії споживачу від 29.12.2023 та додаткових угод №5 від 03.06.2024, №6 від 12.07.2024, №7 від 05.08.2024, №8 від 03.09.2024, №9 від 02.10.2024, №9 від 04.12.2024 до нього), Спеціальна школа є об`єктом права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області. Власником Спеціальної школи є територіальні громади сіл, селищ, міст Рівненської області, в особі Рівненської обласної ради (далі Власник). 
Пунктом 7.1 Статуту визначено, що органом управління Спеціальної школи є Рівненська обласна рада. Таким чином, Рівненська обласна рада як засновник здійснює контроль за ефективністю використання майна, що є власністю територіальної громади і закріплене за підприємством на праві господарського відання.
Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21, оскільки засновником закладу та власником його майна є територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування, що фінансує і контролює діяльність такого комунального закладу, а також зобов`язаний контролювати виконання обласного бюджету, зокрема, законність та ефективність використання зазначеним закладом коштів цього бюджету за договорами про закупівлю товарів, то вказаний орган місцевого самоврядування є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів відповідного бюджету.
Ураховуючи наведене, прокурор у цій справі підтвердив наявність підстав для представництва інтересів держави в суді та цілком правильно визначив Рівненську обласну раду позивачем за пред`явленим ним до суду позовом, оскільки остання для захисту інтересів держави нераціонально та неефективно витрачені бюджетні кошти слід повертати (стягувати) саме на користь держави в особі уповноваженого органу як головного розпорядника бюджетних коштів, тобто на користь державного бюджету (постанову об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 15.03.2024 у справі № 904/192/22). Тобто у спорі за позовом прокурора про визнання недійсним договору про закупівлю та застосування наслідків недійсності правочину головний розпорядник бюджетних коштів, визначений прокурором як позивач, на користь якого прокурор просить стягнути кошти (застосувати реституцію), є належним позивачем у справі, який уособлює державу, за захистом інтересів якої прокурор звернувся із цим позовом до суду.
Відтак, прокуратурою правомірно кваліфіковано вищевказане як бездіяльність відповідного органу та, як наслідок, встановлено достатні та обґрунтовані підстави для реалізації представницьких повноважень.
Щодо розподілу судових витрат.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Як вбачається, прокуратурою заявлено 6 позовних вимог немайнового характеру та 1 позовну вимогу майнового характеру.
За подання позовної заяви прокуратурою сплачено судовий збір у необхідному розмірі - 18 636,80 грн. про що свідчить платіжна інструкція від 11.03.2026 року № 453.
Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приписами ч.9 ст.129 ГПК України унормовано, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору у розмірі 18 636,80 грн, сплачені Рівненською обласною прокуратурою покладаються на відповідачів у справі, - як особи внаслідок неправомірних дій якої було безпідставно укладено додаткові угоди №5, №6, №7, №8, №9, №9 до Договору постачання електричної енергії від №ЕЕ/267/01/24-ЗП від 29.12.2023, яка була предметом спору у даній справі.
Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд –
УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити.
2. Визнати недійсною додаткову угоду №5 від 03.06.2024, якою ціну за 1 кВт*год спожитої електроенергії збільшено до 6,75942 грн/кВт*год без ПДВ до Договору постачання електричної енергії №ЕЕ/267/01/24-ЗП від 29.12.2023, укладеного між Спеціальною школою в с. Тучин Рівненської обласної ради та ТОВ «ЕНЕРГОГАЗПОСТАЧ».
3. Визнати недійсною додаткову угоду №6 від 12.07.2024, якою ціну за 1 кВт*год спожитої електроенергії збільшено до 7,94088 грн/кВт*год без ПДВ до Договору постачання електричної енергії №ЕЕ/267/01/24-ЗП від 29.12.2023, укладеного між Спеціальною школою в с. Тучин Рівненської обласної ради та ТОВ «ЕНЕРГОГАЗПОСТАЧ».
4. Визнати недійсною додаткову угоду №7 від 05.08.2024, якою ціну за 1 кВт*год спожитої електроенергії збільшено до 8,50461 грн/кВт*год без ПДВ до Договору постачання електричної енергії №ЕЕ/267/01/24-ЗП від 29.12.2023, укладеного між Спеціальною школою в с. Тучин Рівненської обласної ради та ТОВ «ЕНЕРГОГАЗПОСТАЧ».
5. Визнати недійсною додаткову угоду №8 від 03.09.2024, якою ціну за 1 кВт*год спожитої електроенергії збільшено до 8,2761 грн/кВт*год без ПДВ до Договору постачання електричної енергії №ЕЕ/267/01/24-ЗП від 29.12.2023, укладеного між Спеціальною школою в с. Тучин Рівненської обласної ради та ТОВ «ЕНЕРГОГАЗПОСТАЧ».
6. Визнати недійсною додаткову угоду №9 від 02.10.2024, якою ціну за 1 кВт*год спожитої електроенергії збільшено до 8,20166 грн/кВт*год без ПДВ до Договору постачання електричної енергії №ЕЕ/267/01/24-ЗП від 29.12.2023, укладеного між Спеціальною школою в с. Тучин Рівненської обласної ради та ТОВ «ЕНЕРГОГАЗПОСТАЧ».
7. Визнати недійсною додаткову угоду №9 від 04.12.2024, якою ціну за 1 кВт*год спожитої електроенергії збільшено до 8,10495 грн/кВт*год без ПДВ до Договору постачання електричної енергії №ЕЕ/267/01/24-ЗП від 29.12.2023, укладеного між Спеціальною школою в с. Тучин Рівненської обласної ради та ТОВ «ЕНЕРГОГАЗПОСТАЧ».
8. Стягнути з ТОВ «ЕНЕРГОГАЗПОСТАЧ» (код ЄДРПОУ 42828295, адреса: вул. Кавказька, 3 офіс 305, м. Рівне, 33000) на користь Рівненської обласної ради (код ЄДРПОУ 21085816, адреса: майдан Просвіти, 1, м. Рівне, 33000) кошти в сумі 51 741,58 грн.
9. Стягнути з ТОВ «ЕНЕРГОГАЗПОСТАЧ» (код ЄДРПОУ 42828295, адреса: вул. Кавказька, 3 офіс 305, м. Рівне, 33000) на користь Рівненської обласної прокуратури (р/р UA228201720343130001000015371, МФО 820172, ЄДРПОУ02910077, банк одержувача Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації бюджету 2800) понесені витрати на сплату судового збору в сумі 9128,40 грн.
10. Стягнути з Спеціальної школи в с. Тучин Рівненської обласної ради ( адреса вул. Староміська, 10, с.Тучин, Рівненська область, 35415 ЄДРПОУ 22557714) на користь Рівненської обласної прокуратури (р/р UA228201720343130001000015371, МФО 820172, ЄДРПОУ02910077, банк одержувача Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації бюджету 2800) понесені витрати на сплату судового збору в сумі 9128,40 грн. 
Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 20.07.2026 року.

Суддя Н.Церковна