Справа №585/1417/25 | Головуючий у суді 1-ї інстанції - Євтюшенкова В. І.
Номер провадження 33/816/571/26 | Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія  130 КУпАП |

ПОСТАНОВА
Іменем України

14 серпня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22.04.2025 у справі про адміністративне правопорушення № 585/1417/25, 
учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:
захисника – адвоката Архипенка О. І., 
установив:

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22.04.2025 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн з позбавленням права керування т/з на строк 1 рік. Стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.
23.09.2025 ОСОБА_2 подана апеляційна скарга разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, яке обґрунтоване тим, що він є військовим, здебільшого перебуває в районі ведення бойових дій та лінії бойового зіткнення, виклики до суду та копію постанови суду не отримував, обмежений в можливості оперативно подавати процесуальні документи.
Вислухавши доводи захисника Архипенка О. І. щодо поданого клопотання про поновлення процесуального строку, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що вказане вище клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Зокрема, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП). При цьому належна правова процедура – це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя, а застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.
Відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом 3-х днів вручається або висилається особі, щодо якої її ухвалено, а згідно ч. 2 ст. 294 цього Кодексу постанова судді може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її ухвалення особою, яку притягнуто до відповідальності, її захисником; апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Процесуальні строки – це встановлені законом проміжки часу, у межах яких учасники провадження в справі про адміністративні правопорушення зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії; будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КУпАП.
Правило дотримання встановленого КУпАП строку на звернення до суду з апеляційною скаргою має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення в апеляційній інстанції розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає заінтересованій особі, яка має право на звернення до суду з апеляційною скаргою на постанову судді суду першої інстанції, більш ніж достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати таку скаргу або не подавати, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція апеляційного суду не здійснюється.
Суворе дотримання строків у судовому процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.
Під поважними причинами пропуску процесуального строку необхідно розуміти неможливість особи подати апеляційну скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були, чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка повинна була звернутись до суду, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції у визначений законом строк.
Зазначені вище обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебуває на військовій службі, не брав участі в судовому розгляді справи в суді першої інстанції, копії постанови судді не отримав, а апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку подав 23.09.2025, що підтверджується трекінгом поштового відправлення. 
У рішенні від 28.01.2021 у справі «Кушнір проти України» ЄСПЛ, констатуючи порушення п. 1 ст. 1 Конвенції, зазначив, «…що право на доступу до суду передбачає право на отримання належного повідомлення про судові рішення, особливо у випадках, коли апеляційна скарга може бути подана у конкретно встановлений строк. Заявник не був присутній у судовому засіданні суду першої інстанції, оскільки засідання проводилося на підставі письмових доводів сторін і, таким чином, без їхнього виклику; отже, заявник не знав зміст постанови, прийнятої за результатами розгляду його позову, у тому числі наведене судом обґрунтування. Це означає, що він не зміг би оскаржити постанову своєчасно, не маючи її паперової копії…» (п. 30-32).
Оскільки матеріали справи не містять відомості про отримання ОСОБА_2 чи його захисником копії оскаржуваної постанови, а фактичні обставини справи свідчать, що він не мав можливості у встановлений законом строк реалізувати своє право на апеляційне оскарження рішення судді суду першої інстанції, тому строк на апеляційне оскарження судового рішення підлягає поновленню як такий, що пропущений з поважних (об`єктивних) причин.
Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22.04.2025.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя | В. Ю. Рунов