Справа № 212/11298/26 
2/212/7165/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2026 року       м. Кривий Ріг 
Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого судді – Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання Попової Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої професійним захворюванням

встановив:
В липні 2026 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі – ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») п ро відшкодування моральної шкоди, завданої професійним захворюванням.
В обґрунтування позову посилався на те, що він працював у шкідливих умовах праці на підприємстві відповідача у наступні періоди: з 10.06.2008 року по 25.06.2010 року – на посаді кріпильника (підземного) 5 розряду дільниці № 24 шахтоуправління по підземному видобутку руди шахти ім. Артема ВАТ «Арселорміттал Кривий Ріг», з 25.06.2010 по 01.02.2012 рік на посаді кріпильника (підземного) (бригадира) 5 розряду дільниці №24 (підйому), з 01.02.2012 по 05.02.2015р. на посаді кріпильника(підземного) (бригадира) 5 розряду дільниці №24 (підйому) шахтоуправління по підземному видобутку руди (на правах шахт) ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», зайнятий повний робочий день на підземних роботах; з 05.02.2015р. по 14.10.2025р. на посаді гірника очисного забою (підземний) 4 розряд, служба головного інженеру, гірничі роботи, дільниця №2 (очисної виїмки), зайнятий повний робочий день, шахтоуправління по підземній добичі руди (на правах шахт) ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Робота у шкідливих умовах праці на підприємстві відповідача (понад 17 років) спричинила значну шкоду здоров?ю позивача, у зв?язку з чим йому було встановлено наступне професійне захворювання: - радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна C6, C7 з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями хребта на тлі остеохондрозу, спондилоартрозу, протрузій між хребцевих дисків С4-С7. L4 - S1. Пролабування дискового матеріалу в сегментах L1-L2, L2-L3, L3-L4, L4-L5.форамінальної протрузії диску L5 - S1 праворуч. Дегенеративного стенозу хребтового каналу на рівні С5-С7. Стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, периферичним нейросудинним синдромом з трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), осеоартрозу у поєднанні з періартрьозом ліктьових суглобів (ПФ першого ступеня) і колінних суглобів (ПФ другого ступеня). М 54.1;
- Хронічний необструктивний пиловий бронхіт. Емфізема легень. Помірний пневмофіброз. Легенева недостатність першого ступеня. J 41.0.
05.06.2026 року у зв`язку із отриманням хронічного професійного захворювання позивач первинно пройшов огляд експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи де йому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1338 від 15.11.2024 встановлено 3 групу інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням безстроково та визначено втрату професійної працездатності у розмірі 65 % з яких: 55% - радикулопатія, 10 % - хронічний не обструктивний пиловий бронхіт. Протипоказана тривала хода, переохолодження, робота в шкідливих умовах праці. 
Крім того, у зв`язку з отриманням ушкодження здоров`я з вини Відповідача – Позивачу постійно доводиться перебувати на стаціонарному лікуванні, що підтверджується зокрема виписними епікризами що додаються. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я, чим йому була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що позивач відчуває постійні фізичні страждання, наслідком чого є порушення звичного способу життя, потреба додаткових зусиль для організації життя, порушення нормальних життєвих зв`язків, внаслідок неможливості вести активне життя. 
На підставі викладеного, просив суд стягнути з відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 648 525,00 грн, без утримання податків і зборів. 
Ухвалою суду від 21 липня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 
24 липня 2026 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вимоги позивача є необґрунтованими. Наявність шкідливих умов праці на деяких робочих місцях є об`єктивним явищем. Виробнича діяльність підприємства, яке використовує працю робітників у шкідливих умовах праці не є протиправною за умови дотримання роботодавцем гарантій прав працівників на охорону праці. Відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував. Підстави для відшкодування позивач моральної шкоди відсутні. Окрім того, заявлений до відшкодування розмір шкоди є завищеним та таким, що не відповідає тяжкості та характеру шкоди, про наявність якої стверджує Позивач. 
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 працював на підприємстві відповідача у наступні періоди: з 10.06.2008 року по 25.06.2010 року – на посаді кріпильника (підземного) 5 розряду дільниці № 24 шахтоуправління по підземному видобутку руди шахти ім. Артема ВАТ «Арселорміттал Кривий Ріг», з 25.06.2010 по 01.02.2012 рік на посаді кріпильника (підземного) (бригадира) 5 розряду дільниці №24 (підйому), з 01.02.2012 по 05.02.2015р. на посаді кріпильника(підземного) (бригадира) 5 розряду дільниці №24 (підйому) шахтоуправління по підземному видобутку руди (на правах шахт) ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», зайнятий повний робочий день на підземних роботах; з 05.02.2015р. по 14.10.2025р. на посаді гірника очисного забою (підземний) 4 розряд, служба головного інженеру, гірничі роботи, дільниця №2 (очисної виїмки), зайнятий повний робочий день, шахтоуправління по підземній добичі руди (на правах шахт) ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». 14.10.2025 року був звільнений за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію, ст. 38 КЗпП України. Вказане підтверджується копією Трудової книжки. (а.с. 27-30)
Відповідно до копії Акта №8 розслідування хронічного професійного захворювання від 23 квітня 2026 року (форми П-4) (далі – Акт), ОСОБА_1 було встановлено діагноз: радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна C6, C7 з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями хребта на тлі остеохондрозу, спондилоартрозу, протрузій між хребцевих дисків С4-С7, L4- S1, пролабування дискового матеріалу в сегментах L1-L2. L2-L3, L3-L4, L4-L5, форамінальної протрузії диску L5-S1 праворуч, дегенеративного стенозу хребтового каналу на рівні С5-С7, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, периферичним нейросудинним синдромом з трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у виляді двобічного плечолопаткового пері артрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з пері артрозом ліктьових суглобів (ПФ першого ступеня) і колінних суглобів (ПФ другого ступеня). Хронічний необструктивний пиловий бронхіт. Емфізема легень. Помірний пневмофіброз. Легенева недостатність першого ступеня.
В пункту 17 Акта вказано, що професійне захворювання у позивача виникло за таких обставин: працюючи гірником очисного забою ОСОБА_1 – виконував весь комплекс робіт по очисній виїмці корисних копалин, огляд виробки і приведення її у безпечний стан, плануванні ґрунту забою; прибирання, навантаження гірничої маси різними способами; зведення тимчасового і постійного кріплення відповідно до паспорта кріплення і покрівлею. Посадці покрівлі: встановлення перетини в рудо випускному отворі виробки, скреперування згідно до типового паспорту; скреперування гірничої маси із забою; управління скреперними лебідками та іншими машинами та механізмами; участь в монтажі, демонтажі, перенесенні, встановлення обладнання в зоні забою і виробках, тощо. Під час виконання своїх трудових обов`язків (враховуючи професійний маршрут на підприємстві) на ОСОБА_1 діяли шкідливі виробничі фактори, такі як пил фібро генної дії, важкість праці, шум, мікроклімат, показники яких перевищували нормативні значення.
Причина професійного захворювання - важка фізична праця (пункт 18 Акта):
- величина статистичного навантаження за зміну при утриманні вантажу, докладання зусиль двома руками становило від 83 772 кг/с до 268 400 кг/с, при нормативному значенні 70 000 кг/с;
- періодичне перебування у незручній робочій позі становило 30.2-48% зміни при допустимому до 25%; у вимушеній робочій позі 27,4-28,6% зміни при допустимому до 10%;
- нахили тулуба (вимушені, більше 30) – кількість за зміну 96-226 при нормативному значенні 50-100 разів.
Пил фіброгенної дії: концентрація кремнію діоксину кристалічного при вмісті в пилу від 10 до 70 % в 2,6-3,35 рази перевищувала гранично допустиму концентрацію відповідно до «Державних медико-санітарних нормативів допустимого вмісту хімічних речовин у повітрі робочої зони», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.07.2024 № 1192, і становила 5,2-6,7 мг/м? при гранично допустимій концентрації 2мг/м? (а.с. 12-14)
Відповідно до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 125/26/1008/В від 17.06.2026 року позивачу було встановлено 65 % втрати професійної працездатності та 3 групу інвалідності. (а.с. 10-11)
Випискою із акту огляду МСЕК до довідки серії АБ №0003435 від 27.03.2013 року позивачу було встановлено 35 % втрати професійної працездатності та 3 групу інвалідності повторно. (а.с. 8)
Медичним висновком лікарсько-експертної комісії ВП «НПМЦ професійного здоров`я НУОЗ України імені П.Л. Шупика» від 18.03.2026 №10/151 ОСОБА_1 було встановлено, що захворювання позивача є професійним. Підґрунтям для встановлення професійної категорії захворювання явилась, зокрема, інформація щодо умов праці позивача, надана в інформаційній довідці від 26.01.2026 року № ПС/3.1/1716-26 за період роботи з 10.06.2008 року по 14.10.2025 року на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», а саме в період з 10.06.2008 по 05.02.2015 в професії кріпильника підземної дільниці, а з 05.02.2015 по 14.10.2025 в професії гірничий робітник очисного забою підземний. (а.с. 8-9)
Відповідно до наданих копій виписок із медичної карти стаціонарного хворого, консультативних висновків спеціаліста позивач неодноразово проходив обстеження та знаходився на стаціонарному лікуванні у зв`язку з професійними захворюваннями. (а.с. 20-26)
Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Згідно з ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.
Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
Вирішуючи питання про покладення відповідальності за завдану позивачу моральну шкоду на відповідача, суд виходить з того, що професійне захворювання виникло у позивача, зокрема, під час його роботи на підприємстві відповідача, що підтверджується копією Акта розслідування хронічного професійного захворювання від 23.04.2026 року (форми П-4). (а.с. 12-14)
Таким чином, суд приходить до висновку, про те, що професійне захворювання позивача, яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло, зокрема, з вини ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», яким було допущено перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів.
Отже, позивачу було заподіяно моральну шкоду і він має право на її відшкодування.
Так, у зв`язку з захворюванням позивач втратив своє здоров`я, яке не підлягає відновленню через суттєві та безповоротні зміни в його організмі, переносить постійні болі, курси лікування забирають багато часу, віднімають багато сил та енергії, змушують витрачати великі суми коштів на лікування. Все це постійно і негативно позначається на душевному та фізичному стані.
Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.
Сам факт втрати професійної працездатності, з точки зору погіршення здоров`я, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, веде до висновків про наявність моральної шкоди. Зазначене також випливає з положень ст. 3 Конституції України, відповідно до якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, відшкодування якої здійснюється на підставі статті 237-1 КЗпП України, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.
При цьому, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях («Шевченко проти України», «Харук та інші проти України», «Скордіно проти Італії») і в Практичній інструкції по зверненню в ЄСПЛ від 28 березня 2007 року, затвердженій Головою ЄСПЛ на підставі ст. 32 Регламенту ЄСПЛ, посилається на те, що в справах про присудження морального відшкодування, суд має визначити розмір моральної шкоди з огляду на розміри присудження компенсації у подібних справах та об`єктивної оцінки психотравматичної ситуації.
Так, судом встановлено, що позивач зазнав фізичного болю, а також страждання у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я. Лікування позивача вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з наступного: життя і здоров`я людини найвища соціальна цінність, невід`ємні два поняття. Оскільки, якщо втрачене здоров`я, то немає того повноцінного життя, як того бажає сама людина. Немає вартості життю людини та вартості втраченому здоров`ю. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною.
Отже, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, відсутності наявності динаміки покращення стану позивача, постійний характер страждань позивача, який переносить постійний фізичний дискомфорт, обмежений в можливості звичайних повсякденних занять та активному спілкуванні, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, де виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням ступеню втрати професійної працездатності у розмірі 65% безстроково та третьої групи інвалідності, періоду роботи на підприємстві відповідача у шкідливих умовах праці, судом встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода, тому суд вважає необхідним позов задовольнити частково та призначити позивачу компенсацію з відповідача в розмірі 550 000,00 грн, без врахування податку з доходу фізичних осіб.
Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точного мірила майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Також у відзиві на позов відповідач заявив клопотання про витребування у позивача довідку із банківськими реквізитами для поповнення.
Відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.
До суду не надано доказів, що у відповідача виникли складнощі в отриманні даного доказу та підтвердження, що позивач, при виконанні рішення не надасть дані відомості самостійно, тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про витребування доказів.
Окрім того, наявність у позивача банківського рахунку не стосуються предмету спору.
Також додані до позовної заяви письмові докази підтверджують обставини, на які він посилається у позовній заяві, а саме, щодо роботи позивача на підприємстві відповідача у шкідливих умовах, складання відповідачем акту за формою П-4 розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання у позивача, встановлення позивачу рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи стійкої втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання.
Як визначено постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 210/3177/17, право працівника на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання, настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності.
Таким чином, факт встановлення позивачу стійкої втрати працездатності рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи вже є підставою для відшкодування йому моральної шкоди.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
З огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави в сумі 5 500,00 грн.
Керуючись ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 23,1167 ЦК України, Законом України «Про охорону праці», ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,137-141, 258-259, 263-265, 279, 354, 435 ЦПК України суд, -

ухвалив:
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої професійним захворюванням - задовольнити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої професійним захворюванням, 550 000,00 грн (п`ятсот п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок), без утримання податку з доходу фізичних осіб. 
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір в розмірі 5 500,00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», місце знаходження юридичної особи: 50095, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд. 1, код ЄРДПОУ 24432974.
Повний текст рішення суду складений та підписаний 10 вересня 2026 року.

Суддя:        О.  Н.  Борис