Справа №345/2533/26 
Провадження № 2/345/2119/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е
20.07.2026 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі судді Миговича О.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання цивільну справу за позовом ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В :
Представник ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал» Усенко М.І. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у розмірі 40 000,00 грн., а також понесені судові витрати по справі. 
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02.06.2023 року між відповідачем та ТОВ «Аванс кредит» (надалі товариство) та ОСОБА_1 (надалі відповідач) було укладено договір про надання фінансового кредиту № 030006-06/2023 від 02.06.2023, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 4000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. В порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач не виконав свої зобов`язання не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором.
19.10.2023 ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит- Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали договір факторингу № 19102023. Згідно вищевказаного договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №030006-06/2023 від 02.06.2023.
Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 40 000 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 4000 грн. та заборгованість за процентами 36 000 грн.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.04.2026 відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.
У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подавав, будь яких інших клопотань та заяв від відповідача до суду подано не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов слід задоволити частково, з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що 02.06.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 03006-06/2023-09/2023.
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 вказаного договору розмір кредиту становив 4000,00 гривень, строк кредиту 360 днів, дата погашення кредиту 26.05.2024.
Згідно з п.п. 1.4.1 процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2 цього договору.
Графік платежів, який є додатком № 1 до договору, містить визначення дати повернення кредиту 26.05.2025, суми відсотків 133859,83 грн. та загальної вартості кредиту 40000,00 грн.
Також 02.06.2023 відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписав паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), в якому містяться основні умови кредитування, які відповідають тим, що зазначені у кредитному договорі.
Листом генерального директора ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 30.06.2025 ТОВ «Аванс Кредит» повідомлено про те, що 02.06.2023 на платіжну карту (номер якої відповідає тому, що зазначений у спірному кредитному договорі) було перераховано кошти в сумі 4000,00 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 030006-06/2023 від 02.06.2023 наданого ТОВ «Аванс Кредит» у відповідача наявна заборгованість у розмірі 18 000,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4000,00 грн. та заборгованість за процентами 14 000,00 грн.
19.10.2023 ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали Договір факторингу № 19102023, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 030006-06/2023 від 02.06.2023 в розмірі 18 000 грн., що підтверджується витягом з реєстру боржників.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 030006-06/2023 від 02.06.2023 наданого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» за період з 20.10.2023 по 26.05.2024 у відповідача наявна заборгованість у розмірі 40 000,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4000,00 грн. та заборгованість за процентами 36 000,00 грн.
Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом.
Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та &quot;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та ЗУ Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Частиною 1 статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Згідно з приписами ст. 12, ч.ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 02.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 було укладеного договір про надання фінансового кредиту № 03006-06/2023, що не заперечується останнім.
ТОВ «Аванс Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов договору, з якими він погодився, що підтвердив своїм підписом у виді одноразового ідентифікатора.
Із витребуваної судом інформації з АТ «Універсал банк» від 06.05.2026 встановлено, що в Банку на ім`я ОСОБА_1 було емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 . Щодо зарахування на картку грошових коштів, то 02.06.2023 було зарахування коштів у сумі 4 000 грн на зазначену картку. 
Позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 40 000,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4000,00 грн. та заборгованість за процентами 36 000,00 грн.
Разом з тим, суд не погоджується із розрахованим позивачем розміром заборгованості за відсотками, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача з огляду на таке.
Умовами договору передбачена процентна ставка, яка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту з 02.06.2023 по 26.05.2024.
Відповідно до п.17 «Перехідних та прикінцевих положень» Закону України Про споживче кредитування від 15.11.2016 № 1734-VIII, доповненого Законом № 3498-ІХ від 22.11.2023 (далі Закони № 1734 та № 3498), протягом перших 120 днів після набрання чинності Законом № 3498 (з 24.12.2023) максимальний розмір денної процентної ставки за споживчим кредитом не може перевищувати 2,5%, а протягом наступних 120 днів - 1,5%. Перший з вказаного періодів тривав з 24.12.2023 до 21.04.2024, наступний - з 22.04.2024 до 19.08.2024. 
Відповідно до приписів ч.5 ст.8 у чинній з 24.12.2023 редакції Закону України №1734 максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Процентна ставка за споживчим кредитом є істотною умовою договору. Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими Законом № 1734, є нікчемними, тобто недійсним в силу цього закону. Відтак, починаючи з 20.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки за споживчими кредитами не може перевищувати 1%.
Суд погоджується із нарахованими позивачем процентами за ставкою 2,5%/день, оскільки вони відповідають законодавчим положенням у період з 02.06.2023 до 21.04.2024 тобто за повних 325 календарних днів (100 грн*325 днів становить 32 500,00 грн). Нараховані відповідачу проценти за інші дні строку кредитування підлягають перерахунку виходячи із вищенаведених законодавчих положень з урахуванням встановлених максимальних денних процентних ставок. 
З 22.04.2024 по 26.05.2024 проценти за користування кредитом повинні були нараховуватися за ставкою 1,5 %, а їх розмір повинен був становити 2100,00 грн (60 грн * 35 днів).
Після перерахунку належна до сплати сума процентів складатиме 34 600,00 грн.
Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому позикодавцем кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості.
А тому, враховуючи правомірність набуття позивачем права вимоги за спірним договором, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, беручи до уваги, що відповідач істотно порушив умови договору про споживчий кредиту № 03006-06/2023 від 02.06.2023, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредит, проценти за користування ним, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» є обґрунтованою, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 38 600,00 грн.
Розподіл судових витрат:
відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційну розміру задоволених позовних вимог
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2 569,21 грн. (38 600 грн. х 2662,40 грн. / 40 000 грн.).
Щодо стягнення витрат на правову допомогу.
Згідно з частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 грн. позивач надав суду: договір про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025, акт наданих послуг № 20 від 10.04.2026, детальний опис наданих послуг від 10.04.2026, копію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю та ордер від 02.07.2025.
У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Судом встановлено, що сума витрат відповідно до акту про надання юридичної допомоги становить 8 000 гривень, однак беручи до уваги складність справи, об`єм позовної заяви, вважає заявлені витрати на правову допомогу завищеними.
З урахуванням складності справи та виконаних робіт адвокатом, суд дійшов висновку про зменшення витрат на правничу допомогу до суми 3 000 гривень, яка відповідає розумному розміру.
На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 288, 354 ЦПК України, статтями 4, 10, 76, 133, 247, 259, 264, 265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Позов задовольнити частково. 
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, місце реєстрації - 79029, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 4-й поверх, IBAN: НОМЕР_3 в АТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614) заборгованість за договором №03006-06/2023 про надання коштів на умовах фінансового кредиту укладеного 02.06.2023 року в сумі 38 600 грн.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, місце реєстрації - 79029, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 4-й поверх IBAN: НОМЕР_3 в АТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614) судовий збір у розмірі 2 569,21 грн та правничу допомогу адвоката в сумі 3000,00 грн.
У задоволені решти вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя