КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2026 року м. Київ

Унікальний номер справи № 369/1611/25
Суддя в суді першої інстанції: Гришко О.М. 
Провадження № 33/824/2989/2026

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Марченка М.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Хазова Юрія Сергійовича на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 лютого 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 (сорок) неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 680 (шістсот вісімдесят) гривень в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн 60 коп.
Не погодившись з вказаною постановою, 27 травня 2026 року захисник  ОСОБА_1 - адвокат Хазов Ю.С. подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 лютого 2025 року скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с. 37-43).
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказував, що  ОСОБА_1 не була повідомлена про розгляд справи судом першої інстанції, оскаржувану постанову отримала 13.05.2026 року. Крім того, 13 травня 2026 року захисник  ОСОБА_1 - адвокат Хазов Ю.С. вперше звернувся з апеляційною скаргою на оскаржувану постанову, проте, таку було повернуто постановою Київського апеляційного суду від 25 травня 2026 року.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги щодо скасування постанови зазначав, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 домашнього насилля, відсутні свідки. Вказував, що ОСОБА_1 взагалі була відсутня вдома в зазначений в протоколі час. За змістом протоколу зазначено тільки, що ОСОБА_1 04 січня 2025 року близько 17 години, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме кидалась у бійку та ображала нецензурною лексикою, внаслідок чого вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Однак, у оскаржуваній постанові судом не зазначено, що внаслідок дій ОСОБА_1 могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю матері.
Крім того, ОСОБА_2 взагалі не допитувалась судом під час розгляду справи і не повідомляла про обставини події, інкримінованої ОСОБА_1 . Потерпіла узагальнено вказувала про те, що ОСОБА_1 висловлювала словесні образи, шарпала та штовхала її, однак не зазначено, у чому саме такі дії проявлялися і які наслідки настали чи могли настати (а.с. 37-43).

В апеляційному суді захисник ОСОБА_1 - адвокат Хазов Ю.С. просив поновити строк апеляційного оскарження, підтримав скаргу і просив її задовольнити.
Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином. Факт належного повідомлення ОСОБА_1 підтвердив в суді її захисник - адвокат Хазов Ю.С. про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання. Потерпіла ОСОБА_2 була сповіщена поштовим повідомленням про судові засідання 14 липня 2026 року і 31 серпня 2026 року, що підтверджується доказами по справі (а.с. 59-63, 70-78).
При цьому, судове засідання апеляційного суду 14 липня 2026 року було відкладено на 31 серпня 2026 року за клопотанням захисника ОСОБА_1 - адвоката Хазова Ю.С. (а.с. 64-69). 
Виходячи з положень ст.ст. 268, 271 КУпАП, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисник розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. При цьому присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не визначена як обов`язкова процесуальним законом (ст. 268 КУпАП). 
Європейський суд з прав людини вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України" № 16652/04). 
Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Хазова Ю.С., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного висновку.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.
З метою реалізації права на апеляційне оскарження, в тому числі у випадку неотримання повного тексту судового рішення у строк, який би дозволяв своєчасно подати апеляційну скаргу, частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлена можливість поновлення строку на апеляційне оскарження. Так, у вказаній частині статті зазначено, що у разі пропущення особою десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення суд може поновити його за відповідним клопотанням апелянта.
Відповідно до рішення ЄСПЛ (справа «Станьо проти Бельгії»), суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя, а також перешкоджати використанню доступних засобів правового захисту.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 повідомлялась районним судом про розгляд даної справи, проте поштове повідомлення повернулось без вручення, участі в судовому засіданні 24 лютого 2025 року остання під час проголошення постанови Києво-Святошинським районним судом Київської області не брала (а.с. 13).
У матеріалах наявна розписка про отримання ОСОБА_1 оскаржуваної постанови 13 травня 2025 року (а.с. 18).
Разом з тим, 13.05.2026 року адвокат Хазов Ю.С. вперше звернувся до суду з апеляційною скаргою від імені ОСОБА_1 (а.с. 19-25).
Однак, постановою Київського апеляційного суду від 25 травня 2026 року апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала (а.с. 33).
Враховуючи вказані обставини, та з метою забезпечення доступу до правосуддя, апеляційний суд дійшов висновку, що апелянт пропустила строк на апеляційне оскарження постанови з поважних причин, тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Щодо висновків оскаржуваної постанови районного суду і доводів скарги.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 650581 від 04 січня 2025 року, 04.01.2025 близько 17 год 00 хв в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 до своєї матері ОСОБА_2 кидалася в бійку та ображала нецензурною лайкою, чим вчинила домашнє насильство фізичного та психологічного характеру. Тим самим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (провадження 369/1611/25 а.с. 1).
До протоколу долучено рапорт працівника поліції, який доповів, що 04.01.2025 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 04.01.2025 о 18:14 год. за адресою АДРЕСА_1 , донька в стані алкогольного сп`яніння вдарила матір головою об стіл. Швидку медичну допомогу викликала інша донька (а.с. 3-4).
Також до протоколу долучено протокол прийняття заяви про вчинене правопорушення і пояснення ОСОБА_2 , яка зазначила, що 04.01.2025 року близько 17 год. за місцем проживання АДРЕСА_1 , її донька ОСОБА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння вчинила відносно неї домашнє насилля, а саме кидалась в бійку та ображала нецензурною лайкою (а.с. 5-6).
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 650522 від 10 січня 2025 року, 04.01.2025 о 17 год в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному стані влаштувала сварку з матір`ю ОСОБА_2 під час якої спричинила тілесні ушкодження у вигляді синців і садни на обличчі, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП(провадження 369/1612/25 а.с. 1).
До протоколу долучено рапорт працівника поліції, та письмові пояснення ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с. 2-15).
За змістом пояснень потерпіла ОСОБА_2 зазначала, що її донька ОСОБА_1 проходила реабілітацію в Петропавлівській Борщагівці від алкоголю в період часу з 05 серпня 2024 року по 05 листопада 2024 року, а 04 січня 2025 року ОСОБА_2 перебувала у себе вдома разом з донькою, донька весь день вживала алкогольні напої та випила приблизно 2 літри горілки одна. Близько 17 год. 04 січня 2025 року, коли ОСОБА_2 перебувала вдома разом з донькою, в цей час прийшов до дому знайомий ОСОБА_1 , останній приніс з собою алкогольні напої, які вони (донька та її знайомий) почали вживати разом. В ході вживання спиртних напоїв, ОСОБА_2 зробила зауваження своїй доньці про те, щоб остання перестала вживати алкоголь. Із цього виникла сварка в ході якої ОСОБА_1 почала виганяти потерпілу ОСОБА_2 з дому, штовхати, погрожувати фізичною розправою, принижувати лайливими словами (а.с. 4, 12).
За змістом пояснень обвинувачена ОСОБА_1 зазначала, що проживає за даною адресою разом з матір`ю ОСОБА_2 , за час проживання з матір`ю виникли відносини які виражаються у сварках. 04 січня 2025 року близько 17-00 години перебувала за місцем проживання в АДРЕСА_1 , в цей час мати ОСОБА_2 влаштувала сварку під час якої мати пішла до сараю де сама собі спричинила тілесні ушкодження. Зазначала, що фізичної сили до матері не застосовувала та повідомлення матері не відповідає дійсності та є безпідставними (а.с. 15). 
Згідно рапорту працівників поліції 08 січня 2025 року об 14:35:00 надійшло повідомлення по лінії 102, зміст - сімейний лікар повідомила, що до амбулаторії № 3 звернулась гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і повідомила, що її побила донька ОСОБА_1 , за місцем проживання АДРЕСА_1 (а.с. 11) 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством визнається діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя.
За змістом ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (у редакції, чинній станом на день складення протоколів від 04 січня 2025 року і від 10 січня 2025 року), вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.
Отже, обов`язковими елементами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є умисні дії/бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, або ж за наявності реальної можливості завдання такої шкоди.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення від 04.01.2025 року серії ВАД № 650581 вказані умисні дії ОСОБА_1 , які полягають у тому, що вона 04 січня 2025 року до своєї матері ОСОБА_2 кидалась в бійку та ображала нецензурною лайкою. У протоколі від 10.01.2025 року серії ВАД № 650522 вказані умисні дії ОСОБА_1 , які полягають у тому, що вона 04 січня 2025 року о 17-00 годині АДРЕСА_1 перебуваючи в п`яному стані влаштувала сварку з матір`ю ОСОБА_2 під час якої спричинила тілесні ушкодження у вигляді синців і садни на обличчі (а.с. 1 справа 369/1611/25, а.с. 1 справа 369/1612/25). 
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під психологічним насильством слід розуміти форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
У поясненнях потерпіла ОСОБА_2 пояснила працівникам поліції, що 04.01.2025 року близько 17 год. за місцем проживання в АДРЕСА_1 , її донька ОСОБА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння вчинила відносно неї домашнє насилля, а саме кидалась в бійку та ображала нецензурною лайкою. Також ОСОБА_2 у поясненнях від 05 січня 2025 року, які долучені до протоколу від 10 січня 2026 року ВАД № 650522, зазначала, що її донька ОСОБА_1 проходила реабілітацію в Петропавлівській Борщагівці від алкоголю в період часу з 05 серпня 2024 року по 05 листопада 2024 року, а 04 січня 2025 року ОСОБА_2 перебувала у себе вдома разом з донькою, донька весь день вживала алкогольні напої та випила приблизно 2 літри горілки одна. Близько 17 год. 04 січня 2025 року, коли ОСОБА_2 перебувала вдома разом з донькою, в цей час прийшов до дому знайомий ОСОБА_1 , останній приніс з собою алкогольні напої, які вони (донька та її знайомий) почали вживати разом. В ході вживання спиртних напоїв, ОСОБА_2 зробила зауваження своїй доньці про те, щоб остання перестала вживати алкоголь. Із цього виникла сварка в ході якої ОСОБА_1 почала виганяти потерпілу ОСОБА_2 з дому, штовхати, погрожувати фізичною розправою, принижувати лайливими словами (а.с. 5).
Натомість пояснення потерпілої особи ОСОБА_2 узгоджуються з фактичними обставинами справи за якими зафіксовано працівниками поліції повідомлення служби 102, повідомлення сімейного лікаря, а саме: 04 січня 2025 року о 18:14:00 год. та 05 січня 2025 року о 11:15 год. про домашнє насильство, потерпіла ОСОБА_2 , зміст - донька в стані а/с вдарила матір головою об стіл (а.с. 2-3).
Таким чином, суд першої інстанції об`єктивно та повно дослідивши обставини справи, прийшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Отже, відсутні підстави для скасування постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 лютого 2025 року та задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Хазову Юрію Сергійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 лютого 2025 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Хазова Юрія Сергійовича - залишити без задоволення.
Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 лютого 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець