11.09.2026 Справа № 363/7072/25

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі
головуючого – судді | ОСОБА_1 ,
при секретарі | ОСОБА_2 ,
за участю прокурора обвинуваченого | ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальне провадження № 12025111150000785 щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , одруженого, освіта середня, працюючого неофіційно будівельником, маючого на утриманні малолітню дитину 2020 року народження, фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , несудимого, 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

в березні 2023 року ОСОБА_4 на території Донецької області виявив оборонно осколкову ручну гранату Ф1 в корпусі з уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ, наступальну осколкову ручну гранату РГН та ударно-дистанційний запал (УДЗ), що є бойовими припасами, які він привласнив і тим саме умисно незаконно придбав, добровільно до правоохоронних органів не здав, переніс при собі без передбаченого законом дозволу та в подальшому зберігав без мети збуту за місцем фактичного проживання в буд. АДРЕСА_2 всупереч вимогам визначеним п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 зі змінами, «Положення про дозвільну систему» затверджене постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 зі змінами, коли 10.09.2025 року під час обшуку вказаного домоволодіння їх виявлено та вилучено співробітниками поліції.
В суді ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, з його кваліфікуючими ознаками, а також переліком та найменуванням вилучених бойових припасів погодився, щиро покаявся у вчиненому.
Показав, що за встановлених у справі обставин в березні 2023 року, будучи військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , виходячи з Бахмута, привласнив дві гранати, які вирішив не залишати й забрати з собою, які без законного дозволу зберігав за місцем проживання в розібраному стані для самозахисту у випадку повторення окупації як в 2022 році, де їх виявлено та вилучено співробітниками поліції. 
Виходячи з того, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й не оспорюють, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів, які учасниками судового розгляду не заперечуються.
Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, і кваліфікує його протиправні дії за ч. 1 ст. 263 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує конкретні обставини справи, обсяг злочинних дій та кількість вилучених бойових припасів, ступінь вчиненого тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, притягується до кримінальної відповідальності вперше, проте притягувався до адміністративної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, проходив службу в ЗСУ, є учасником бойових дій, працює неофіційно будівельником, має на утриманні малолітню доньку, постійно проживає в місцевості, де народився, на обліку лікаря нарколога, психіатра не перебуває, а також враховує досудову доповідь центру пробації про середній ризик для суспільства та те, що ОСОБА_4 має можливість виправитися без ізоляції від суспільства.
Разом з тим, суд ураховує щире каяття обвинуваченого, що відповідно до ст. 66 КК України є пом`якшуючою покарання обставиною. 
Беручи до уваги викладене, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, суд вважає, що вказані обставини дають підстави дійти висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, і це має стати достатнім для його виправлення й запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому суд вважає необхідним і можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням згідно вимог ст. 75 КК України та з покладанням на нього виконання обов`язків передбачених ст. 76 КК України. 
Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України. Витрати за проведення судових експертиз по справи слід покласти на обвинуваченого згідно вимог ст.ст. 122, 124 КПК України. 
На підставі викладеного і керуючись статтями 370 і 374 КПК України,

ухвалив:

визнати винним  ОСОБА_4  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і за цим законом призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України  ОСОБА_4  від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2, ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, та роботи, періодично з`являтиметься до зазначеного органу для реєстрації. 
Речові докази по справі: 
-оборонно осколкову ручну гранату Ф1 в корпусі з уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ, наступальну осколкову ручну гранату РГН та ударно-дистанційний запал (УДЗ) – передати Міністерству оборони України;
-мисливську рушницю «Stoeger 2000» № 832606 та набої маркуванням «Royal 3211/802 12170-2314» - передати органам дозвільної системи за місцем реєстрації в Оболонському УП ГУНП у м. Києві;
-револьвер «Stalker 2.5» № 0616-000392 калібру 4 мм непридатний для стрільби – знищити;
-сліди папілярних візерунків – залишити в матеріалах справи.
За проведення судової експертизи по справі стягнути з  ОСОБА_4  на користь держави процесуальні витрати в загальному розмірі 13 371 (тринадцять тисяч триста сімдесят одна) грн. 
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд Київської області. 
Згідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку, яку негайно після проголошення вироку вручити обвинуваченому та прокурору. 

Суддя: