Справа № 296/5537/26
2/296/3721/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
(заочне)

13 липня 2026 року м.Житомир
Корольовський районний суд міста Житомира
в складі: головуючої - судді Пилипюк Л. М.
за участю секретаря судового засідання Бартащук К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:
06 травня 2026 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Позовна заява підписана та подана до суду представником позивача адвокатом Денисенко В. М.
Позов обґрунтовано тим, що 22 липня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , про зроблено відповідний актовий запис №1077. У шлюбі в сторін народились діти: син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом з матір`ю, яка їх виховує та матеріально утримує. Відповідач проживає окремо, участі в матеріальному утриманні дітей не бере. Сторони не досягли згоди щодо розподілу між ними обов`язку про матеріальне забезпечення дітей, що зумовлює необхідність звернення до суду з цим позовом.
На підставі наведеного позивач просить стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 від частки усіх видів доходів (заробітку) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати пред`явлення позову до суду до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого стягувати із ОСОБА_2 , на її користь аліменти на утримання дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 від частки усіх видів доходів (заробітку) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 06.10.2026 і до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 28 травня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася. 13 липня 2026 року від представника позивача - адвоката Денисенко В.М. надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача. У вказаній заяві представник позивача також зазначає, що вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Установлено, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Судом надіслано відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання копію ухвали про відкриття провадження у справі, судову повістку та копію позовної заяви з додатками, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Однак, відповідне поштове відправлення повернуте на адресу суду неврученим відповідачу з відміткою пошти про причину повернення – «адресат відсутній за вказаною адресою». А тому, відповідно до змісту п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що отримав судову повістку. 
Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.
За наявності всіх умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
Суд установив, що з 22 липня 2006 року ОСОБА_2 та ОСОБА_7 перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 1077. Наведене підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .
Також установлено, що сторони – ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , є батьками двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 . Наведене підтверджено копіями свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 .
Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи №10-14/19633 від 30 вересня 2020 року та №10-14/19636 від 30 вересня 2020 року, виданих Управлінням ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповіддю на запит суду з ВОМІРМП УДМС України в Житомирській області №1888/5995 від 27 травня 2026 року підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 30.09.2020 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з відповіддю на запит суду, яка надійшла з ВОМІРМП УДМС України в Житомирській області 27 травня 2026 року № 1888/5996, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з 22.11.2000 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частини 1, 2 статті 182 СК України).
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2026 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить для: дітей віком від 6 до 18 років – 3 512 гривень.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд установив, що неповнолітні діти сторін проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідач зобов`язаний утримувати та матеріально забезпечувати своїх дітей, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто.
Враховуючи пріорітетність інтересів дітей, на користь яких стягуються аліменти, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 06 травня 2026 року і до досягнення дітьми повноліття.
Разом з цим, не підлягає до задоволення позов в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 після досягнення ОСОБА_6 повноліття в розмірі 1/4 від частки усіх видів доходів (заробітку) відповідача. 
Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Зі змісту наведеної норми слідує, що захисту судом підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного факту порушення, невизнання або оспорювання відповідачем прав, свобод або інтересів позивача на момент звернення до суду. 
Вимога позову про стягнення аліментів на меншу дитину в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача після досягнення повноліття старшою дитиною спрямована на захист прав у майбутньому після настання відповідних обставин. Однак, суд не може вирішувати питання щодо правовідносин, які ймовірно настануть у майбутньому, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.
Окрім того, відповідно до ч.3 ст.183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
При цьому суд роз`яснює, що відповідно до ч. 4 ст. 183 та ст. 192 СК України, позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на утримання меншої дитини після досягнення старшою дитиною повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. 
З наведених мотивів суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання.
Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір у розмірі 1 331,20 слід стягнути з відповідача на користь держави.
Керуючись ст. ст. 2-5, 11-13, 141, 279, 352, 354, 430 ЦПК України, на підставі ст. ст. 84, 91, 180-182, 184, 192 СК України, суд 
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 06 травня 2026 року і до досягнення дітьми повноліття. 
Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 1 331 (одна тисяча триста тридцять одну) гривню 20 копійок судового збору.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Корольовського районного суду
міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК