ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД   РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року | Справа №160/8751/26

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченко А.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

установив:
08 квітня 2026 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у прийнятті рішення про звільнення з військової служби ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на підставі підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»; 
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з військової служби на підставі підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»;
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є єдиною особою, яка фактично здійснює постійний догляд за своєю матір`ю, яка потребує стороннього догляду, що є підставою для звільнення з військової служби. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.
Крім того, цією ухвалою зобов?язано Військову частину НОМЕР_1 надати всі документи, які враховані при розгляді рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби від 03.02.2026р.
25 травня 2026 року від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що В позові позивачем стверджується, і це не заперечується відповідачем, що 18.02.2026 року Позивач подав рапорт (реєстраційний №3995) до командира військової частини НОМЕР_1 про бажання звільнитись з військової служби у запас за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». В рапорті Позивачем було зазначено, що він є єдиною особою, що може фактично здійснювати постійний нагляд за своєю матір`ю. До рапорту було додано усі необхідні документи, а саме копія свідоцтва про народження що підтверджує споріднення Позивача з ОСОБА_2 та копії документів, що підтверджують інвалідність та необхідність постійного нагляду за ОСОБА_2 , зокрема висновок експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська Багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради №152/26/320/Р від 29.01.2026, згідно якого ОСОБА_2 було встановлено безстроково першу (І) групу, підгрупи А інвалідності та визначили потребу в постійному сторонньому нагляді. З підстав виконання вимог пункту 26 додатку 19 Інструкції № 170, командиром військової частини НОМЕР_1 було здійснено запит від 27.02.2026№1665/5380 до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо обстеження та складання акт перевірки сімейного стану військовослужбовця ОСОБА_1 . На зазначений запит до військової частини НОМЕР_1 надійшов Акт перевірки сімейного стану військовослужбовця від 10.03.2026, відповідно до якого було встановлено, що мати позивача, ОСОБА_2 маж члена сім`ї другого ступеня споріднення - онуки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована з ОСОБА_2 за однією адресою. Підстава звільнення, що визнана частиною 12 статті 26 Закону №2232, за якою позивач має намір звільнитись, містить обмежені умови, за яких звільнення допускається за наявності в особи, яка потребує догляду, членів сім`ї другого ступеня споріднення: якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи. Однак, доказів що ОСОБА_3 , онука ОСОБА_2 , потребує постійного догляду позивачем до рапорту додано не було. Такої умови, за якою допускається звільнення за наявності члена сім`ї другого ступеню споріднення, як «перебування за кордоном», «навчання за кордоном», тощо, обрана позивачем підстав звільнення не містить. Ураховуючи викладене, листом від 14.03.2026 №1665/6576 командиром військовї частини НОМЕР_1 позивачу було надано відповідь, що відповідно до Акта обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати відповідний догляд, наданого ІНФОРМАЦІЯ_4 від 12.03.2026 року, встановлено, що здійснювати постійний догляд за громадянкою ОСОБА_2 яка є особою з інвалідністю І групи, можуть інші особи, а саме: онука - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з чим підстав для звільнення Позивача на цей час не має. Викладене дає підстав стверджувати, що в командира військової частини НОМЕР_1 не було законних підстав для звільнення позивача з військової служби на підставі його рапорту від 18.02.2026 та доданих до нього документів, з підстав передбачених підпунктом «г» пункту другого частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" зокрема з підстав необхідності позивача здійснювати постійний догляд за його матір`ю ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю I, оскільки в останньої наявний інший член сім`ї другого ступеня споріднення - онуки - ОСОБА_3 , а отже відмовляючи у звільненні командир військової частини НОМЕР_1 діяв у відповідності до вимог законодавства, в порядку та у спосіб передбачений Конституцією та Законами України.
15 грудня 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якому позивач свої вимоги підтримав.
Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Суд встановив, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
У Позивача є мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спорідненість підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 .
Також Позивач має доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 яка на початку 2022 року виїхала за територію України (віза від 02.03.2022 р.) та проживає у республіці Польща, що підтверджується виданою їй посвідкою на тимчасове проживання в республіці Польща серії НОМЕР_5 термін дії 03.01.2027 р.
Відповідно до рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №152/26/320/Р від 29.01.2026 Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська Багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_2 встановлено безстроково першу (І) групу, підгрупи А інвалідності та визначили потребу в постійному сторонньому нагляді.
Позивач подав рапорт 03.02.2026 до командира військової частини НОМЕР_1 про бажання звільнитись з військової служби у запас за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». В рапорті зазначено, що заявник є єдиною особою, що може фактично здійснювати постійний нагляд за своєю матір`ю.
Відповідно до Акта обстеження сімейного стану військовослужбовця від 12.03.2026 № 7/2777, наданого ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлено наявність онуки ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .
14.03.2026 року за реєстраційним №1665/6576 Позивачу командиром ВЧ НОМЕР_1 надано відповідь що відповідно до Акта обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати відповідний догляд, наданого ІНФОРМАЦІЯ_4 від 12.03.2026 року, встановлено, що здійснювати постійний догляд за громадянкою ОСОБА_2 яка є особою з інвалідністю І групи, можуть інші особи, а саме: онука - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з чим підстав для звільнення Позивача на цей час не має.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
В силу дії частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання щодо даних правовідносин передбачене Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232).
Підстави та порядок звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону № 2232-XII, а у частини четвертій цієї статті наведені підстави звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, зокрема: під час дії особливого періоду (крім періоду дії воєнного стану) (п.1), під час воєнного стану (п. 2).
Відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
У свою чергу, частина 12 вказаної статті передбачає, що військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах, зокрема, під час дії воєнного стану: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153, визначає Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 (далі - Інструкція №170 в редакції на час спірних відносин).
Відповідно до пункту 14.10 розділу XIV Інструкції №170 звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.
Через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413 та визначено підпунктом «г» пунктів 1, 2 частини четвертої, підпунктом «ґ» пункту 2 частини п`ятої, підпунктом «г» пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються: копія аркуша бесіди; копія рапорту військовослужбовця; документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років) (пункт 5 Додатку 19 до Інструкції №170).
Підпункт 26 пункту 5 Додатку 19 до Інструкції №170 передбачає, що у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи:
документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами);
один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт перевірки сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки;
один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за формою згідно з наказом МОЗ від 10 грудня 2024 року № 2067, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою згідно з наказом Мінсоцполітики від 21 вересня 2015 року № 946;
висновок медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за формою згідно з наказом МОЗ від 10 грудня 2024 року № 2067, про потребу в постійному догляді.
Суд встановив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є матір`ю ОСОБА_1 , та їй встановлено безстроково першу (І) групу, підгрупи А інвалідності та визначено потребу в постійному сторонньому догляді.
Відмова у звільненні з військової служби мотивована наявністю членів сім?ї другого ступеня споріднення, які мають можливість та обов`язок здійснювати догляд за членом сім`ї, а саме онуки.
З цього приводу суд зазначає, що онука ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , на початку 2022 року виїхала за територію України (віза від 02.03.2022 р.) та проживає у республіці Польща, що підтверджується виданою їй посвідкою на тимчасове проживання в республіці Польща серії НОМЕР_5 термін дії 03.01.2027 р.
Вказане свідчить про фактичну неможливість здійснення онукою фактичного догляду за ОСОБА_2 , з огляду на перебування останньої в республіці Польща.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 27 лютого 2025 року (справа № 380/16966/24) для звільнення з військової служби у випадку необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, достатньою є наявність однієї з таких умов:
- відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи;
- інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Таким чином «відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи» означає реальну відсутність таких осіб, які фактично могли б здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю, яка цього потребує. У випадку ж «юридичної наявності» інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, які, при цьому, реально не можуть здійснювати постійний догляд за такою особою з об`єктивних причин (перебування у полоні, відбування покарання у місцях позбавлення волі, проходження військової служби, тощо), то така особа відсутня у розумінні приписів абзацу 13 пункту 3 частини дванадцятою статті 26 Закону № 2122-IX.
Отже, сам по собі факт наявності іншого члена сім`ї другого ступеня споріднення, а саме онуки, не свідчить про відсутність підстав для її постійного догляду позивачем. Суд встановив, що онука об`єктивно не має можливості здійснювати такий догляд, оскільки постійно перебуває та проживає за кордоном та має там посвідку на проживання. За наведених обставин вона є відсутньою у розумінні правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 лютого 2025 року у справі № 380/16966/24, оскільки фактично не може здійснювати постійний догляд.
Щодо способу захисту суд зазначає таке.
Згідно з п. 4 ч. 2, ч. 4 ст. 245 КАС у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо, зокрема, для його прийняття виконано всі умови, визначені законом.
Розгляд рапорту про звільнення зі служби відбувається за встановленою процедурою, яка включає підготовку подання, перевірка документів, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин щодо дотримання абзацу 3 пункту 14.10 розділу XIVІнструкції №170, уточнюються дані про проходження особою військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби. Проект наказу про звільнення зі служби до подання їх на підпис командирам перевіряється безпосереднім керівником кадрового органу або особою, на яку відповідно до письмового наказу покладено тимчасове виконання обов`язків за цією посадою та проходить правову експертизу в юридичній службі.
Оскільки відповідач у спірних правовідносинах помилково виходив з того, що відсутні підстави для звільнення з військової служби у зв?язку з наявністю членів сім?ї другого ступеня споріднення, які мають можливість та обов`язок здійснювати догляд за членом сім`ї, суд дійшов висновку про протиправність такої відмови.
Разом з тим, розгляд рапорту про звільнення зі служби відбувається за встановленою процедурою, яка включає підготовку подання, перевірка документів, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин щодо дотримання абзацу 3 пункту 14.10 розділу XIV Інструкції №170, уточнюються дані про проходження особою військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби. Проект наказу про звільнення зі служби до подання їх на підпис командирам перевіряється безпосереднім керівником кадрового органу або особою, на яку відповідно до письмового наказу покладено тимчасове виконання обов`язків за цією посадою та проходить правову експертизу в юридичній службі.
Як вбачається зі змісту рапорту від 03.02.2026 до нього додано копія довідки МСЕК про встановлення інвалідності 1 групи, копії документа, що підтверджує родинний зв`язок, «інші підтверджуючі документи (за анявності)». 
Враховуючи необхідність розгляду військовою частиною рапорту з повним пакетом документів, на підставі п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС суд вважає за необхідне прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Відповідно частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Підсумовуючи викладене вище, враховуючи вимоги частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, позовні вимоги належить задовольнити шляхом визнання дій протиправними та зобов`язання повторно розглянути рапорт про звільнення з військової служби з урахуванням висновків суду.
З урахуванням викладеного, позов належить задовольнити частково, відмовивши у задоволенні позову в частині формулювання зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з військової служби на підставі підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та задовольнити позовну вимог таким чином визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у звільненні з військової служби ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 03.02.2026 р. про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-ХІІ та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246. 250, 255, 260-262 КАС України суд 

вирішив:
Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у звільненні з військової служби ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 03.02.2026 р. про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-ХІІ та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко