РІШЕННЯ
Іменем України

10 вересня 2026 року 
м. Київ

справа №990/178/25
адміністративне провадження № П/990/178/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бившевої Л.І.,
суддів: Гончарової І.А.,  Желтобрюх І.Л.,  Юрченко В.П.,  Ханової Р.Ф., 
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення,

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) 18.04.2026 подала через систему «Електронний суд» до Верховного Суду як суду першої інстанції позов до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП, Рада, відповідач), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення ВРП №592/0/15-25 від 20.03.2025 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Окружного адміністративного суду міста Києва на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України» (далі - Рішення № №592/0/15-25 від 20.03.2025).
ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА
Позивачка, обґрунтовуючи позовні вимоги, вважає, що Рішення № 2653/0/15-25 від 11.12.2025 прийняте із грубим порушенням закону, за відсутності у наявного складу Вищої ради правосуддя повноважень на його ухвалення, без наведення посилань на визначені законом підстави звільнення судді та мотиви, з яких Вища рада правосуддя дійшла відповідних висновків, а також без дотримання принципів добросовісності, розсудливості рішення суб`єкта владних повноважень та урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. 
Свою позицію позивачка обґрунтовує такими аргументами:
станом на день ухвалення ВРП оскаржуваного рішення - 20.03.2025, до складу ВРП входили чотирнадцять обраних членів ВРП та Голова Верховного Суду, який входить до складу Вищої ради правосуддя за посадою, що свідчить про невідповідність наявного складу Вищої ради правосуддя вимогам, встановленим частиною першою статті 18 Закону № 1798-VIII та, відповідно, відсутність у ВРП повноважень на прийняття оскаржуваного рішення, тоді як Вища рада правосуддя помилково вважає, що входження Голови Верховного Суду до складу ВРП за посадою автоматично має наслідком врахування його як члена Вищої ради правосуддя, який був обраний (призначений) членом ВРП, у цілях застосування частини дев`ятої статті 131 Конституції України та статті 18 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» від 21.12.2016 №1798-VIII (далі - Закон № 1798-VIII);
у Рішенні № 2653/0/15-25 від 11.12.2025 відсутні посилання на визначені законом підстави звільнення судді та мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків, оскільки будь-якого посилання на вчинення суддею ОСОБА_1 істотного дисциплінарного проступку або ж грубого чи систематичного нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило її невідповідність займаній посаді, оскаржуване Рішення від 20.03.2025 № 592/0/15-25 не містить, як і не містить будь-якого обґрунтування або ж мотивів, з яких ВРП дійшла висновку про наявність підстав для звільнення судді з посади саме на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України;
Рішення № 2653/0/15-25 від 11.12.2025 не відповідає вимогам щодо добросовісності та розсудливості рішення суб`єкта владних повноважень, з огляду на те, що вказане рішення ВРП про звільнення судді з посади прийняте 20.03.2025, через 16 днів після прийняття ВРП рішення від 04.03.2025 № 403/0/15-25 «Про залишення без змін рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 11.11.2024 № 3268/1дп/15-24 про притягнення судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності» та через 6 днів після надіслання судді повного тексту рішення від 04.03.2025 № 403/0/15-25. Водночас 14.04.2025 Велика Палата Верховного Суду зареєструвала скаргу ОСОБА_1 , яка подана на рішення ВРП від 04.03.2025 № 403/0/15-25 у порядку, передбаченому статтею 266 Кодексу адміністративного судочинства України (провадження № 990SCGC/28/25). Таким чином, розгляд ВРП питання про звільнення судді з посади до закінчення строку на оскарження рішення ВРП від 04.03.2025 № 403/0/15-25 є передчасним та таким, що не забезпечує судді належну реалізацію права на оскарження рішень дисциплінарного органу в дисциплінарній процедурі, оскільки нівелює сам зміст цієї гарантії - ефективний судовий захист. Натомість у спірних правовідносинах ВРП, приймаючи Рішення від 20.03.2025 № 592/0/15-25 лише через 6 днів після ознайомлення судді з повним цього рішення, не діяла добросовісно та розсудливо, а фактично самоусунулась від необхідності дотримання гарантій судді у дисциплінарній процедурі; 
приймаючи оскаржуване Рішення від 20.03.2025 № 592/0/15-25, ВРП не врахувала усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, оскільки не надала жодної правової оцінки факту перебування на її розгляді поданої у встановленому законом порядку заяви судді ОСОБА_1 про звільнення у її відставку, як і не навела жодних причин неврахування наявності невирішеного публічно-правового спору (справа № 990/42/24) між ВРП та суддею щодо зобов`язання розглянути подану заяву про відставку по суті. В свою чергу, ВРП при розгляді подання Першої Дисциплінарної палати ВРП від 22.11.2024 про звільнення судді мала навести мотивацію причин неврахування нею наявності інших підстав для звільнення судді, тоді як ігнорування ВРП факту оскарження суддею ОСОБА_1 до Верховного Суду бездіяльності ВРП щодо нерозгляду поданої суддею заяви про відставку та ухвалення рішення про звільнення судді з інших підстав нівелює значення судового розгляду адміністративної справи № 990/42/24 для позивача та є порушенням права на ефективний судовий захист.
У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити в її задоволенні повністю. Вважає, що ВРП діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. ВРП не погоджується з доводами позивача про те, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та таким, що не містить належної мотивації, а також про неповноважний склад ВРП.
Свою позицію відповідач обґрунтовує такими аргументами:
оскаржуване Рішення від 20.03.2025 № 592/0/15-25 було ухвалене повноважним складом ВРП, у відповідності до вимог статей 18 та 65 Закону № 1798-VIII, що підтверджується витягом з протоколу засідання від 20.03.2025 № 26. Відповідно до витягу з протоколу засідання Ради, на засіданні ВРП 20.03.2025 були присутні 14 членів ВРП. За результатами голосування «за» проголосувало 13 членів ВРП, «проти» - 0, «не брав участі у голосуванні» - 1. Таким чином, оскаржуване рішення ухвалене повноважним складом ВРП та підписане всіма членами Ради, що брали участь у його ухваленні, що повністю узгоджується з вимогами чинного законодавства;
повноважність складу ВРП визначається не можливістю розглядати те чи інше питання і приймати відповідні рішення, а належної і повноважної кількості членів ВРП, які беруть участь у засіданні Ради. Стаття 18 Закону № 1798-VIII не говорить про Голову Верховного Суду, оскільки він і так входить до складу ВРП за посадою, тому дійсно його не обирають і не призначають суб`єкти призначення, про яких йдеться у частині першій статті 5 вказаного вище Закону. Таким чином, законодавець цілеспрямовано не включає Голову Верховного Суду до переліку осіб, призначення (обрання) яких здійснюється у встановленому порядку, адже його членство у ВРП є наслідком займаної посади, тоді як позивачка здійснює суб`єктивне тлумачення положень статті 18 Закону № 1798-VIII, що є безпідставним та не може бути прийнятим до уваги як аргумент у справі. Відповідно до статті 30 Закону № 1798-VIII засідання ВРП у пленарному складі, засідання Дисциплінарної палати є повноважним, якщо в ньому бере участь більшість від складу ВРП або Дисциплінарної палати відповідно; 
суддя Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду ВРП питання про розгляд матеріалів щодо звільнення її з посади судді Окружного адміністративного суду міста Києва на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України та про можливість участі в засіданні ВРП в режимі відеоконференції (лист від 07.03.2025 № 4281/0/9-25). Зазначене повідомлення 07.03.2025 також було розміщено на офіційному вебсайті ВРП;
розглянувши дисциплінарну справу стосовно судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 , Перша Дисциплінарна палата ВРП ухвалила рішення від 11.11.2024 № 3268/1дп/15-24 про притягнення судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосувала до неї дисциплінарне стягнення у виді подання про звільнення судді з посади. Підставою притягнення судді ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності стали висновки Першої Дисциплінарної палати ВРП про вчинення суддею дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 3, 6 частини першої статті 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2019 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII). Зазначене рішення суддя Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 оскаржила до ВРП в порядку і строки, визначені статтею 51 Закону № 1798-VIII. ВРП рішенням від 04.03.2025 № 403/0/15-25 залишила без змін рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 11.11.2024 № 3268/1дп/15-24. Таким чином, Дисциплінарне провадження стосовно судді ОСОБА_1 здійснено з дотриманням процедури, встановленої законами № 1798-VIII та № 1402-VIII;
оскаржуване рішення ВРП про звільнення судді з посади не є рішенням про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, а лише ухвалюється на його підставі, тому за суттю таке рішення є кадровим (постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2020 у справі № 9901/187/19, від 25.06.2020 у справі № 9901/103/19, від 06.04.2023 у справі № 990/86/22);
відповідач звертає увагу, що в межах судового розгляду, предметом якого є законність рішення ВРП про звільнення судді, не можуть оцінюватись обставини дисциплінарної справи відносно судді (в тому числі мотиви ВРП й оцінка нею обставин, що стали підставою для прийняття рішення в межах дисциплінарного провадження стосовно судді, а також окремі процедурні рішення цього органу), що відповідає правовим висновкам, викладеним в постановах Великої Палати Верховного Суду, зокрема: від 23.01.2020 у справі № 9901/418/18, від 28.11.2019 у справі № 9901/449/18, від 29.11.2018 у справі № 9901/27/17; 
твердження позиваки про те, що рішення Вищої ради правосуддя про звільнення судді ОСОБА_1 з посади було ухвалене до завершення строку на оскарження рішення ВРП від 04.03.2025 № 403/0/15-25, чим нібито порушено її право на ефективний судовий захист є безпідставними та не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, оскільки відповідно до частини третьої статті 56 Закону України № 1798-VIII, Вища рада правосуддя розглядає питання про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 3 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України, на підставі подання Дисциплінарної палати. Закон не містить обмеження щодо часу розгляду цього подання у зв`язку з можливим судовим оскарженням попереднього рішення Ради. При цьому, відповідно до частини третьої статті 35 Закону України № 1798-VIII оскарження рішення Вищої ради правосуддя не зупиняє його виконання, якщо інше не визначено законом. Отже, подання скарги саме по собі не створює юридичних перешкод для подальших рішень Ради, зокрема щодо звільнення судді з посади.
Також, до відзиву на позовну заяву ВРП додала матеріали про звільнення з посади судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 .
У відповіді на відзив ОСОБА_1 просила Суд визнати доводи ВРП, викладені у відзиві на позовну заяву, такими, що не спростовують доводи позовної заяви. 
ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду даної справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Бившева Л.І. , судді: Гончарова І.А., Желтобрюх І.Л., Ханова Р.Ф., Юрченко В.П.
Верховний Суд ухвалою від 23.04.2025 відкрив провадження в даній справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 19.05.2025.
11.05.2025 від ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №990SCGC/28/25 (провадження №11-178сап25) за скаргою ОСОБА_1 на рішення ВРП від 04.03.2025 № 403/0/15-25, яка розглядається Великою Палатою Верховного Суду.
16.05.2025 від ВРП через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №990SCGC/28/25 (провадження №11-178сап25) за скаргою ОСОБА_1 на рішення ВРП від 04.03.2025 № 403/0/15-25, яка розглядається Великою Палатою Верховного Суду. Також відповідач просив здійснити розгляд цього клопотання без участі представника ВРП.
Верховний Суд ухвалою від 19.05.2025 задовольнив клопотання ОСОБА_1 та ВРП про зупинення провадження у справі №990/178/25. Зупинив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ВРП про визнання протиправним та скасування рішення до набрання законної сили судовим рішенням у справі №990SCGC/28/25 (провадження №11-178сап25) за скаргою ОСОБА_1 на рішення ВРП від 04.03.2025 № 403/0/15-25. Зобов`язав сторін повідомити про результати розгляду справи №990SCGC/28/25 (провадження №11-178сап25).
15.06.2026 від ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надійшла заява про поновлення провадження у справі. 
Верховний Суд ухвалою від 16.06.2026 поновив провадження у справі №990/178/25 за позовом ОСОБА_1 до ВРП про визнання протиправним та скасування рішення та призначив розгляд справи у судовому засіданні на 03.08.2026.
29.07.2026 від ВРП через систему «Електронний суд» надійшла заява про участь в усіх судових засіданнях у даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Верховний Суд ухвалою від 30.07.2026 задовольнив заяву ВРП про участь у судовому засіданні, призначеному на 03.08.2026, та подальших засіданнях у цій справі, у режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням ВРП від 17.08.2021 №1845/0/15-21.
Судове засідання, призначене на 03.08.2026, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Гончарової І.А. у відпустці. Розгляд справи був призначений на 07.09.2026.
25.08.2026 від представниці ОСОБА_1 - адвоката Реви О.О. через систему «Електронний суд» надійшла заява про її участь у судовому засіданні, призначеному на 07.09.2026, у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Верховний Суд ухвалою від 26.08.2026 задовольнив заяву представниці ОСОБА_1 - адвоката Реви О.О. про її участь у судовому засіданні, призначеному на 07.09.2026, у режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням ВРП від 17.08.2021 №1845/0/15-21.
07.09.2026 від ВРП через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача на підставі наявних у суду матеріалів.
07.09.2026 від ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивачки та її представниці. Також, ОСОБА_1 просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі
Розглянувши клопотання сторін про розгляд справи за їх відсутності, Верховних Суд постановив продовжити здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
IV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН 
Президент України Указом від 07.07.2008 № 622/2008 призначив ОСОБА_1 на посаду судді Окружного адміністративного суду міста Києва строком на п`ять років. Постановою Верховної Ради України від 23.05.2013 № 304-VII ОСОБА_1 була обрана на посаду судді цього суду безстроково.
17.05.2022 до ВРП надійшла дисциплінарна скарга ОСОБА_3 (вх. № М-6/35/7-22) щодо дисциплінарного проступку судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_4 , у заявник зазначав, що Вища кваліфікаційна комісія України (далі - ВККСУ) рішенням від 26.03.2019 призначила проведення 17.04.2019 іспиту для 44 суддів місцевих судів (адміністративна спеціалізація) під час процедури кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді. Судді цього суду (окрім 7) на іспит не з`явились, зокрема, і суддя ОСОБА_1 . За інформацією ВККСУ, причиною неявки всіх суддів стала їхня тимчасова короткострокова непрацездатність через хворобу. Після цього ВККСУ призначила оцінювання цих суддів на 21.05.2019. Однак і на це засідання ВККСУ суддя ОСОБА_1 не з`явилась. Факт того, що двічі поспіль майже всі судді суду водночас захворіли та не з`явились на оцінювання, викликав значний суспільний резонанс. Також, ОСОБА_3 скарги зауважив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 Національне антикорупційне бюро України (далі - НАБУ) на своєму офіційному YouTube-каналі оприлюднило відео з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1». На цьому відео містяться аудіозаписи частини розмов, зокрема, про те, що неявка суддів на оцінювання була не випадковою, а спланованою й заздалегідь узгодженою. Задовго до дат іспитів судді, в тому числі суддя ОСОБА_1 , обговорювали, чи з`являтись до ВККСУ на оцінювання, і за вказівкою голови суду ОСОБА_5 вирішили не йти на іспити, начебто через хворобу. На переконання заявника, неявка судді ОСОБА_1 на оцінювання, яке мало відбутись 17.04.2019 та 21.05.2019, зумовлена не хворобою, а умислом уникнути оцінювання. З огляду на викладене, скаржник наполягав, що суддя Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 допустила поведінку, що підриває авторитет правосуддя, зокрема, в питаннях моралі, чесності, дотримання інших норм суддівської етики та стандартів поведінки, які забезпечують суспільну довіру до суду, і просив притягнути її до дисциплінарної відповідальності за пунктом 3 частини першої статті 106 Закону № 1402-VIII.
Перша Дисциплінарна палата ВРП ухвалою від 22.01.2024 № 155/1дп/15-24 відкрила дисциплінарну справу стосовно судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 за пунктом 3 частини першої статті 106 Закону № 1402-VIII на підставі скарги, поданої ОСОБА_3 .
Крім того, 08.09.2023 до ВРП надійшла дисциплінарна скарга НАБУ (вх. № 325/0/13-23) стосовно судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 , у якій НАБУ зазначало, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52019000000000522 від 21.06.2019 під час проведення НСРД у встановленому законом порядку на носіях інформації детективи НАБУ зафіксували низку розмов голови Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_5 та його заступника ОСОБА_6 , які відбулися у 2019 році в їхніх службових кабінетах, у тому числі із суддею цього суду ОСОБА_1 . За доводами скарги, ці розмови свідчать про незаконний вплив голови Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_5 та його заступника ОСОБА_6 на суддю ОСОБА_1 у межах розгляду справ № 826/9665/16, № 640/8292/19, № 640/6011/19, № 640/5883/19. НАБУ вказувало, що керівництво Окружного адміністративного суду міста Києва, зокрема ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші судді повідомили судді ОСОБА_1 обставини неправомірних дій окремих суддів цього суду щодо створення штучних перешкод у діяльності ВККСУ шляхом подання «підконтрольними особами» позовів до Окружного адміністративного суду міста Києва про відсутність повноважень у членів ВККСУ, а також поінформували її, що вона як суддя має вчинити дії стосовно розгляду цих справ шляхом відкриття проваджень за такими позовами, а також про необхідність штучного затягування розгляду цих справ та ухвалення відповідних рішень не на користь ВККСУ (справи № 640/8292/19, № 640/6011/19, № 640/5883/19). Такі дії судді ОСОБА_1 призвели до блокування у 2019 році проведення кваліфікаційного оцінювання суддів Окружного адміністративного суду міста Києва, яке в цьому році повинне було завершитись, однак унаслідок штучного створення конфлікту інтересів у діях членів ВККСУ щодо оцінювання суддів Окружного адміністративного суду міста Києва, внаслідок появи великої кількості судових справ у цьому суді стосовно членів ВККСУ кваліфікаційне оцінювання суддів не могло бути завершене найближчим часом. Також НАБУ в дисциплінарній скарзі зазначало, що суддя Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 з метою уникнення проходження кваліфікаційного оцінювання 17.04.2019 та 21.05.2019 не з`явилася до ВККСУ на кваліфікаційне оцінювання у зв`язку з її тимчасовою непрацездатністю. НАБУ вважало, що дії судді ОСОБА_1 містять ознаки дисциплінарних проступків, установлених підпунктами «а», «б» пункту 1, пунктами 3, 4, 5, 6, 8 частини першої статті 106 Закону № 1402-VIII, а тому просило притягнути її до дисциплінарної відповідальності.
Ухвалою від 15.07.2024 № 2136/1дп/15-24 Перша Дисциплінарна палата ВРП відкрила дисциплінарну справу стосовно судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 за підпунктами «а», «б» пункту 1, пунктами 3, 4, 5, 6, 8 частини першої статті 106 Закону № 1402-VIII на підставі скарги НАБУ, яку об`єднала в одну справу з дисциплінарною справою, відкритою за скаргою ОСОБА_3 .
Рішенням від 11.11.2024 № 3268/1дп/15-24 Перша Дисциплінарна палата ВРП притягнула суддю Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосувала до неї дисциплінарне стягнення у виді подання про звільнення судді з посади.
За змістом цього рішення, Перша Дисциплінарна палата ВРП за результатом розгляду дисциплінарної справи дійшла висновку про наявність у діях судді ОСОБА_1 складів дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 3, 6 частини першої статті 106 Закону № 1402-VIII, які виразилися в тому, що суддя своїми діями допустила поведінку, що порочить звання судді або підриває авторитет правосуддя, зокрема в питаннях моралі, чесності, непідкупності, відповідності способу життя судді його статусу, дотримання інших норм суддівської етики та стандартів поведінки, які забезпечують суспільну довіру до суду, і це набуло розголосу в медіа, а також не повідомила ВРП та Генерального прокурора упродовж п`яти днів про випадок втручання в її діяльність щодо здійснення правосуддя у справах № 640/8292/19 та № 640/6011/19, зокрема, про звернення до неї осіб в інший, ніж передбачено процесуальним законодавством, спосіб. Водночас під час розгляду об`єднаної дисциплінарної справи Перша Дисциплінарна палата ВРП не встановила в діях судді ОСОБА_1 складу дисциплінарних проступків, передбачених підпунктами «а», «в» пункту 1, пунктами 4, 5, 8 частини першої статті 106 Закону № 1402-VIII. Урахувавши характер дисциплінарного проступку, Перша Дисциплінарна палата ВРП дійшла висновку, що суддя ОСОБА_1 вчинила істотний дисциплінарний проступок, що є несумісним зі статусом судді.
Зазначене рішення було оскаржене суддею ОСОБА_1 до ВРП, яка за результатами розгляду скарги рішенням Ради від 04.03.2025 № 403/0/15-25 рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 11.11.2024 № 3268/1дп/15-24 про притягнення судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності залишила без змін.
22.11.2025 до ВРП надійшло подання Першої Дисциплінарної палати ВРП за вхідним № 13373/0/8-24 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Окружного адміністративного суду міста Києва на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України.
20.03.2025 ВРП прийняла Рішення №592/0/15-25 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Окружного адміністративного суду міста Києва на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України». У цьому рішенні ВРП вказала, що рішення Ради про звільнення судді з посади не є рішенням про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, а лише ухвалюється на його підставі, тому за суттю таке рішення є кадровим (постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2020 у справі № 9901/187/19, від25.06.2020 у справі № 9901/103/19, від 06.04.2023 у справі № 990/86/22). Також, ВРП зазначила, що у цьому випадку Рада не вирішує питання про притягнення судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, а реалізує повноваження щодо вирішення питання про звільнення судді на підставі рішення, ухваленого уповноваженим органом - Першою дисциплінарною палатою ВРП.
В свою чергу, 11.04.2025 ОСОБА_1 звернулася до Великої Палати Верховного Суду зі скаргою на рішення ВРП від 04.03.2025 № 403/0/15-25 «Про залишення без змін рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 11 листопада 2024 року № 3268/1дп/15-24 про притягнення судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності».
Ухвалою від 01.05.2025 Велика Палата Верховного Суду відкрила провадження у справі №990SCGC/28/25 (провадження №11-178сап25) за скаргою ОСОБА_1 на рішення ВРП від 04.03.2025 № 403/0/15-25, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 11.11.2024 №3268/1дп/15-24.
09.06.2026 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі №990SCGC/28/25 (провадження №11-178сап25), якою скаргу ОСОБА_1 задовольнила частково; Рішення ВРП від 04.03.2025 № 403/0/15-25 «Про залишення без змін рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 11.11.2024 № 3268/1дп/15-24 про притягнення судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності» скасувала. Вказана постанова Великої Палати Верховного Суду набрала законної сили з дати її прийняття - 09.06.2026.
Вважаючи Рішення ВРП від 20.03.2025 №592/0/15-25 протиправним, ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із цим позовом.
V. НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зміст цієї норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
В цьому сенсі Верховний Суд вважає за доцільне навести наукову позицію Н.М. Раданович , яка стверджує, що «сутність спеціальнодозвільного типу правового регулювання проєктується з огляду на зміст і спрямованість діяльності держави - забезпечувати права та свободи людини і громадянина (шляхом створення відповідного правопорядку), тобто як забезпечувальна діяльність держави (щодо загальнодозвільного регулювання)» [ Раданович Наталія . Загальнодозвільний тип правового регулювання (теоретичне дослідження): монографія. Львів: ЛНУ ім. Івана Франка, 2025. С. 141].
Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Верховний Суд зазначає, що вжите законодавцем формулювання «на підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; «у межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; «у спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.
Пунктом 3 частини шостої статті 126 Конституції України визначено, що підставою для звільнення судді є вчинення істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді.
Відповідно до статті 131 Конституції України в Україні діє ВРП, яка, серед іншого, ухвалює рішення про звільнення судді з посади (пункт 4 частини першої цієї статті).
Підстави та процедуру притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності визначають Закон №1402-VIII та Закон №1798-VIII, який був прийнятий з метою усунення прогалин у національному законодавстві, на які звернув увагу Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 09.01.2013 у справі «Олександр Волков проти України», та який визначає статус, повноваження, засади організації та порядок діяльності ВРП.
Статтею 1 Закону №1798-VIII передбачено, що ВРП є колегіальним, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі для забезпечення незалежності судової влади, її функціонування на засадах відповідальності, підзвітності перед суспільством, формування доброчесного та високопрофесійного корпусу суддів, додержання норм Конституції і законів України, а також професійної етики в діяльності суддів і прокурорів.
Дисциплінарні провадження щодо суддів здійснюють Дисциплінарні палати ВРП (частина друга статті 42 Закону №1798-VIII).
Відповідно до частини третьої статті 42 Закону №1798-VIII дисциплінарне провадження включає:
1) попередню перевірку дисциплінарної скарги, вивчення матеріалів для встановлення ознак вчинення суддею дисциплінарного проступку, ухвалення рішення про залишення без розгляду та повернення дисциплінарної скарги, відмову у відкритті дисциплінарної справи або відкриття дисциплінарної справи;
2) підготовку дисциплінарної справи до розгляду, розгляд дисциплінарної справи та ухвалення рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді або про відмову в притягненні судді до дисциплінарної відповідальності;
3) розгляд скарги на рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді або про відмову в притягненні судді до дисциплінарної відповідальності.
Розгляд дисциплінарної справи відбувається у порядку, визначеному статтею 49 Закону №1798-VIII.
За результатами розгляду дисциплінарної справи Дисциплінарна палата ухвалює рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді або про відмову у притягненні до дисциплінарної відповідальності судді (частина друга статті 50 Закону №1798-VIII).
За загальним правилом, визначеним частиною першою статті 35 Закону №1798-VIII, рішення ВРП може бути оскаржене до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Частиною другою статті 35 Закону №1798-VIII установлено, що порядок та підстави оскарження рішення Ради визначаються законом. Підстави оскарження окремих рішень ВРП визначаються цим Законом.
Так, процедура оскарження рішення Дисциплінарної палати про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді чітко регламентована положеннями Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та Законом №1798-VIII, за правилами яких скарга на рішення Дисциплінарної палати може бути подана виключно до ВРП (частина третя статті 51 Закону №1798-VIII) як органу, що має компетенцію суду стосовно притягнення судді до дисциплінарної відповідальності. У свою чергу, рішення ВРП, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Дисциплінарної палати, оскаржується до Великої Палати Верховного Суду та у випадку скасування нею рішення ВРП, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати, ВРП розглядає відповідну дисциплінарну справу повторно (стаття 52 Закону №1798-VIII, стаття 266 КАС України).
У свою чергу, статтею 56 Закону №1798-VIII врегульовано питання звільнення судді з посади за особливими обставинами, відповідно до частини першої якої питання про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 2, 3, 5 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України, розглядається на засіданні ВРП.
Питання про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 3 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України (вчинення суддею істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді; порушення суддею обов`язку підтвердити законність джерела походження майна), ВРП розглядає на підставі подання Дисциплінарної палати про звільнення судді (частина третя статті 56 Закону №1798-VIII).
Частиною шостою статті 56 Закону №1798-VIII визначено, що за результатами розгляду питання про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 2, 3, 5 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України ВРП ухвалює вмотивоване рішення.
VI. ОЦІНКА СУДУ 
Верховний Суд при вирішенні справи за результатом аналізу застосованих норм матеріального права дійшов таких висновків.
Оскільки рішення ВРП про звільнення судді з посади не є рішенням про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, а лише ухвалюється на його підставі, по суті таке рішення є кадровим. Такого ж підходу дотримується і Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у своїх постановах від 14.05.2020 у справі №9901/187/19, від 25.06.2020 у справі №9901/103/19, від 06.04.2023 у справі №990/86/22.
Так, оскаржуване рішення ВРП від 20.03.2025 №592/0/15-25 ««Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Окружного адміністративного суду міста Києва на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України» ухвалене на підставі рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 11.11.2024 № 3268/1дп/15-24 «Про притягнення судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності», яке було залишене в силі рішенням ВРП від 04.03.2025 № 403/1/15-25. Іншими словами, оскаржуване рішення ВРП від 20.03.2025 №592/0/15-25 є послідовним результатом прийняття ВРП рішення від 04.03.2025 № 403/1/15-25, яким було залишено без змін рішення її Дисциплінарної палати.
Тобто, підставою для звільнення позивачки з посади судді слугувало рішення органу, який здійснював дисциплінарне провадження щодо судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 , яким він притягнув цю суддю до дисциплінарної відповідальності та застосував до нього дисциплінарне стягнення у виді подання про звільнення судді з посади.
Велика Палата Верховного Суду, перевіряючи законність рішення ВРП від 04.03.2025 № 403/1/15-25, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Дисциплінарної палати, постановою від 09.06.2026 у справі №990SCGC/28/25 скасувала Рішення ВРП від 04.03.2025 № 403/0/15-25 «Про залишення без змін рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 11.11.2024 № 3268/1дп/15-24 «Про притягнення судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності».
Таким чином, скасування рішення ВРП, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати як такого, що за своєю суттю є протиправним, зумовлює безумовне скасування кадрового рішення ВРП про звільнення судді з посади через відсутність (скасування) підстави його прийняття.
Як вже згадувалося вище, частина третя статті 52 Закону №1798-VIII передбачає, що у випадку скасування судом рішення ВРП, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати, Рада розглядає відповідну дисциплінарну справу повторно.
Зокрема, Велика Палата Верховного Суду, ухвалюючи 09.06.2026 постанову у справі №990SCGC/28/25, вказала, що з урахуванням правил, встановлених частиною третьою статті 52 Закону № 1798-VIII, доводи ОСОБА_1 щодо наявності складу дисциплінарних проступків у її діях, прийнятності у розумінні вимог частини шістнадцятої статті 49 Закону № 1798-VIII доказів (зокрема, матеріалів НСРД), дотримання дисциплінарним органом стандартів належної судової процедури мають бути оцінені ВРП у пленарному складі під час повторного розгляду дисциплінарної справи.
Втім, з урахуванням того, що за наслідками повторного розгляду дисциплінарної справи може бути прийняте інше рішення (зокрема, про скасування рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 11.11.2024 № 3268/1дп/15-24 «Про притягнення судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності»), залишення оскаржуваного у даній справі Рішення ВРП від 20.03.2025 №592/0/15-25, не сприятиме відновленню становища судді. 
В той же час за змістом частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання протиправним й скасування Рішення ВРП від 20.03.2025 №592/0/15-25 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Окружного адміністративного суду міста Києва на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України».
З огляду на приписи статей 5, 245, 266 КАС України Верховний Суд дійшов висновку, що визнання протиправним та скасування оскаржуваного Рішення ВРП від 20.03.2025 №592/0/15-25є необхідним, достатнім та ефективним способом відновлення порушених прав позивача за обставин, що склалися у цій конкретній ситуації.
За змістом частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на те, що Верховний Суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, наявні підстави для відшкодування ОСОБА_1 понесених судових витрат у розмірі 1211 гривень 20 копійок, сплачений згідно квитанції ID: 6633-4323-2648-4230 від 18.04.2025, за рахунок бюджетних асигнувань ВРП.
Керуючись статтями 2, 72-78, 139, 241-246, 250, 255, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.
Визнати протиправним і скасувати рішення Вищої ради правосуддя №592/0/15-25 від 20.03.2025 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Окружного адміністративного суду міста Києва на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України».
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вищої ради правосуддя (04050, Україна, місто Київ, вулиця Студентська, будинок 12-а; код ЄДРПОУ 00013698) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок). 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржено до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. 

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева,
І.А. Гончарова, 
 І.Л. Желтобрюх, 
 В.П. Юрченко, 
 Р.Ф. Ханова, 
Судді Верховного Суду