ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/8201/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: судді-доповідача Кальника В.В.,
суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі 
за апеляційною скаргою Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2025 в адміністративній справі №160/8201/25 
за позовом Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради 
до Східного офісу Держаудитслужби 
про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправним та скасувати лист-вимогу №040417-15/6909-2024 від 29.11.2024 р. «Про усунення виявлених порушень» в частині відшкодування шкоди (збитків) заподіяних місцевому бюджету на загальну суму 332 250 784,50 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Східним офісом Держаудитслужби було проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради за період з 01.01.2020 по 30.06.2024. За результатами перевірки було складено акт №040417-20/68 від 01.11.2024 планової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради за період з 01.01.2020 по 30.06.2024. Ревізією встановлено, що в період, який підлягав ревізії, Управлінням отримано із спеціального фонду бюджету розвитку та перераховано комунальним підприємствам бюджетних коштів на збільшення статутних фондів в сумі 433539993,20 грн по КПКВК 1217670 «Внески до статутного капіталу суб`єктів господарювання» по КЕКВ 3210 «Капітальні трансферти (установам, організаціям)» на розрахункові рахунки комунальних підприємств Павлоградської міської ради, відкриті в установах банків: КП «Павлограджитлосервіс» - 6734959,51 грн; КП «Павлограводоканал» - 214864413,19 грн; КП «Павлоградтеплоенерго» - 169720398,72 грн; КП «Стадіон «Прометей» - 432916,15 грн; КП «Спеціалізована Агенція Ритуал» - 15000,00 грн; КП «Затишне місто» - 4649493,00 грн; КП «Павлоградтрансенерго» - 32374542,54 грн; КП «Управління ринками» - 365984,10 грн; КП «Павлоград-Світло» - 3749799,99 грн; КП «Павлоградська телерадіокомпанія» - 632486,00 грн. Із загальної суми коштів, які надійшли із спеціального фонду бюджету розвитку, Управлінням було перераховано комунальним підприємствам на поповнення статутних капіталів 332250784,50 грн для погашення ними заборгованості за спожиту електроенергію, воду, споживання природного газу; оплату судових витрат та компенсації; втрат заробітної плати за рішеннями суду; погашення заборгованості з податку на доходи фізичних осіб та податку на прибуток, які не відносяться до капітальних видатків, не є основним капіталом, необоротними та капітальними активами наступним підприємствам: КП «Павлограджитлосервіс» - 6532966,51 грн; КП «Павлограводоканал» - 185119606,73 грн; КП «Павлоградтеплоенерго» - 135486559,00 грн; КП «Стадіон «Прометей» - 432916,15 грн; КП «Затишне місто» - 4052752,01 грн; КП «Управління ринками» - 365984,10 грн; КП «Павлоград-Світло» - 260000,00 грн. Вказано, що для отримання бюджетних коштів комунальними підприємствами міста Павлограда, головному розпоряднику бюджетних коштів – Управлінню надавалися листи та розрахунки потреби бюджетних коштів на наступні цілі: реконструкцію та капітальний ремонт, придбання основних засобів, погашення заборгованості за спожиту електроенергію, воду, споживання природного газу; оплату судових витрат та компенсації; втрат заробітної плати за рішеннями суду; погашення заборгованості з податку на доходи фізичних осіб та податку на прибуток тощо). Таким чином, в порушення ч.ч. 2, 3 ст.71 Бюджетного кодексу України, п.12 постанови КМУ від 28.02.2002 №228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до використання кошторисів бюджетних установ», п.1.5, 1.6, 2.4.1 Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 12.03.2012 №333, посадовими особами Управління розраховано потребу, заплановано видатки спеціального фонду бюджету розвитку по КПКВК 1217670 «Внески до статутного капіталу суб`єктів господарювання» КЕКВ 3210 «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)» та перераховано комунальним підприємствам коштів на загальну суму 332250784,50 грн (КПКВК 1217670, КЕКВ 3210; 2020 рік – 28388687,80 грн, 2021 рік – 20062748,81 грн, 2022 рік – 148520157,70 грн; 2023 рік – 119203169,07 грн, І півріччя 2024 року – 16067021,12 грн) на поповнення статутного капіталу для оплати ними заборгованості за спожиту електроенергію, воду, споживання природного газу; оплату судових витрат та компенсації; втрат заробітної плати за рішеннями суду; погашення заборгованості з податку на доходи фізичних осіб та податку на прибуток, які відповідно до п.1.6, 2.4.1 Інструкції №333, є поточними видатками та повинні, на думку позивача, здійснюватися лише тільки по КЕКВ 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)», а не по КЕКВ 3210 «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)». Отже, позивач вважає, що Управлінням планування видатків бюджетних коштів для стабілізації фінансового стану комунальних підприємств на оплату заборгованості за спожиту електроенергію, воду, споживання природного газу; оплату судових витрат та компенсації; втрат заробітної плати за рішеннями суду; погашення заборгованості з податку на доходи фізичних осіб та податку на прибуток повинно було здійснюватися за КЕКВ 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)». Встановлене відповідачем порушення призвело до втрат фінансових ресурсів спеціального фонду міського бюджету на суму 332250784,50 грн. При цьому, відповідно до листа №040417-15/6909-2024 від 29.11.2024 р. «Про усунення виявлених порушень» (вх. №2121 від 02.12.2024), встановлено забезпечити відшкодування шкоди (збитків) заподіяних місцевому бюджету. Позивач з таким висновком не погоджується і вказує, що зазначена сума внесків у статутні капітали комунальних підприємств відповідно до законодавства і затвердженого рішеннями Павлоградської міської ради Порядку використання коштів на надання фінансової підтримки комунальним підприємствам м. Павлоград для поповнення статутних фондів (капіталів) за програмою «Надання фінансової підтримки комунальним підприємствам, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Павлоград», повинна здійснюватися саме за КЕКВ 3210 «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2025 відмовлено в задоволенні позову.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне встановлення обставин справи судом першої інстанції. Апелянт наголошує, що фінансування здійснювалося на виконання чинних і нескасованих Програм фінансової підтримки, затверджених рішеннями міської ради та її виконкому. Зазначає, що контроль за цільовим використанням бюджетних коштів забезпечувався позивачем на кожному етапі, а поповнення статутного капіталу за КЕКВ 3210 повністю узгоджується з Інструкцією Мінфіну № 333. Окремо у скарзі вказує, що судом першої інстанції було грубо порушено строки складання повного тексту судового рішення (рішення проголошено 22.10.2025, а повний текст оприлюднено лише 26.03.2026), що свідчить про процесуальні порушення.
Відповідач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їм належну правову оцінку. 
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на скаргу, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Східним офісом Держаудитслужби (відповідач) було проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради (позивач, Управління) за період з 01.01.2020 по 30.06.2024.
За результатами ревізії складено акт №040417-20/68 від 01.11.2024 планової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради за період з 01.01.2020 по 30.06.2024.
Ревізією встановлено, що в період, який підлягав ревізії, Управлінням отримано із спеціального фонду бюджету розвитку та перераховано комунальним підприємствам бюджетних коштів на збільшення статутних фондів в сумі 433539993,20 грн по КПКВК 1217670 «Внески до статутного капіталу суб`єктів господарювання» по КЕКВ 3210 «Капітальні трансферти (установам, організаціям)» на розрахункові рахунки комунальних підприємств Павлоградської міської ради, відкриті в установах банків: КП «Павлограджитлосервіс» - 6734959,51 грн; КП «Павлограводоканал» - 214864413,19 грн; КП «Павлоградтеплоенерго» - 169720398,72 грн; КП «Стадіон «Прометей» - 432916,15 грн; КП «Спеціалізована Агенція Ритуал» - 15000,00 грн; КП «Затишне місто» - 4649493,00 грн; КП «Павлоградтрансенерго» - 32374542,54 грн; КП «Управління ринками» - 365984,10 грн; КП «Павлоград-Світло» - 3749799,99 грн; КП «Павлоградська телерадіокомпанія» - 632486,00 грн.
Із загальної суми коштів, які надійшли із спеціального фонду бюджету розвитку, Управлінням перераховано комунальним підприємствам на поповнення статутних капіталів 332250784,50 грн для погашення ними заборгованості за спожиту електроенергію, воду, споживання природного газу; оплату судових витрат та компенсації; втрат заробітної плати за рішеннями суду; погашення заборгованості з податку на доходи фізичних осіб та податку на прибуток, які не відносяться до капітальних видатків, не є основним капіталом, необоротними та капітальними активами наступним підприємствам: КП «Павлограджитлосервіс» - 6532966,51 грн; КП «Павлограводоканал» - 185119606,73 грн; КП «Павлоградтеплоенерго» - 135486559,00 грн; КП «Стадіон «Прометей» - 432916,15 грн; КП «Затишне місто» - 4052752,01 грн; КП «Управління ринками» - 365984,10 грн; КП «Павлоград-Світло» - 260000,00 грн.
Для отримання бюджетних коштів комунальними підприємствами міста Павлограда, головному розпоряднику бюджетних коштів – Управлінню надавалися листи та розрахунки потреби бюджетних коштів на наступні цілі: реконструкцію та капітальний ремонт, придбання основних засобів, погашення заборгованості за спожиту електроенергію, воду, споживання природного газу; оплату судових витрат та компенсації; втрат заробітної плати за рішеннями суду; погашення заборгованості з податку на доходи фізичних осіб та податку на прибуток тощо).
Таким чином, в порушення ч.ч. 2, 3 ст.71 Бюджетного кодексу України, п.12 постанови КМУ від 28.02.2002 №228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до використання кошторисів бюджетних установ», п.1.5, 1.6, 2.4.1 Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 12.03.2012 №333, посадовими особами Управління розраховано потребу, заплановано видатки спеціального фонду бюджету розвитку по КПКВК 1217670 «Внески до статутного капіталу суб`єктів господарювання» КЕКВ 3210 «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)» та перераховано комунальним підприємствам коштів на загальну суму 332250784,50 грн (КПКВК 1217670, КЕКВ 3210; 2020 рік – 28388687,80 грн, 2021 рік – 20062748,81 грн, 2022 рік – 148520157,70 грн; 2023 рік – 119203169,07 грн, І півріччя 2024 року – 16067021,12 грн) на поповнення статутного капіталу для оплати ними заборгованості за спожиту електроенергію, воду, споживання природного газу; оплату судових витрат та компенсації; втрат заробітної плати за рішеннями суду; погашення заборгованості з податку на доходи фізичних осіб та податку на прибуток, які відповідно до п.1.6, 2.4.1 Інструкції №333 є поточними видатками та повинні здійснюватися лише тільки по КЕКВ 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)», а не по КЕКВ 3210 «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)».
Отже, Управлінням планування видатків бюджетних коштів для стабілізації фінансового стану комунальних підприємств на оплату заборгованості за спожиту електроенергію, воду, споживання природного газу; оплату судових витрат та компенсації; втрат заробітної плати за рішеннями суду; погашення заборгованості з податку на доходи фізичних осіб та податку на прибуток повинно було здійснюватися за КЕКВ 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)».
Встановлене порушення призвело до втрат фінансових ресурсів спеціального фонду міського бюджету на суму 332250784,50 грн.
Ревізією стану використання коштів, виділених на здійснення заходів і завдань державних цільових програм та/або місцевих програм встановлено завищення Управлінням потреби в бюджетних асигнуваннях спеціального фонду бюджету розвитку при плануванні та перерахуванні бюджетних коштів комунальним підприємства на оплату видатків, які не відносяться до капітальних трансфертів, та які повинні здійснюватися за рахунок поточних трансфертів, що призвело до незаконних видатків коштів спеціального фонду міського бюджету на загальну суму 332250784,50 грн.
Порушення в ході ревізії не відшкодовано.
02.12.2024 позивачем була отримана вимога Східного офісу Держаудитслужби про усунення виявлених порушень від 29.11.2024 №040417-15/6909-2024. 
У цій вимозі, з-поміж іншого, зазначено таке.
На підставі пункту 1 частини першої статті 8, пункту 7 статті 10, частини другої статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», підпункту 7 пункту 4 Положення про Східний офіс Держаудитслужби, затвердженого наказом Державної аудиторської служби від 02.06.2016 №23, пунктів 46, 49, 50, 52 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550, Східний офіс Держаудитслужби вимагає:
2) забезпечити відшкодування шкоди (збитків) заподіяних місцевому бюджету на загальну суму 332250784,50 грн, внаслідок завищення Управлінням потреби в бюджетних асигнуваннях спеціального фонду бюджету розвитку при плануванні та перерахуванні бюджетних коштів комунальним підприємствам на оплату видатків, які не відносяться до капітальних трансфертів, та які повинні здійснюватися за рахунок поточних трансфертів, що призвело до незаконних видатків коштів спеціального фонду міського бюджету із врахуванням вимог ст.22, 1166 Цивільного кодексу України. Також у вимозі зазначено, що позивач не позбавлений можливості забезпечити усунення порушень шляхом повернення коштів комунальними підприємствами, що їх отримали в дохід місцевого бюджету.
Позивач не погоджується вимогою відповідача у наведеній вище частині, тому звернувся з позовом до суду.
Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з того, що кошти спеціального фонду (бюджету розвитку) за кодом економічної класифікації видатків (КЕКВ) 3210 під виглядом внесків до статутного капіталу фактично спрямовувалися на покриття поточних операційних витрат комунальних підприємств, що є прямим порушенням вимог Бюджетного кодексу України.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 № 2939-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №2939-XII) передбачено, що здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі, орган державного фінансового контролю).
Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2939-XII, головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі, підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування установлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до вимог статті 4 Закону № 2939-XII, інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.
На підконтрольних установах, щодо яких за відповідний період їх фінансово-господарської діяльності відповідно до цього Закону проведено державний фінансовий аудит, інспектування за ініціативою органу державного фінансового контролю не проводиться.
Пунктом 7 статті 10 Закону №2939-XII передбачено, що органу державного фінансового контролю надається право: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
Згідно зі ст. 11 Закону № 2939-XII, плановою виїзною ревізією вважається ревізія у підконтрольних установах, яка передбачена у плані роботи органу державного фінансового контролю і проводиться за місцезнаходженням такої юридичної особи чи за місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна ревізія.
Частиною другою статті 15 Закону №2939-XII передбачено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.
Відповідно п. 1, п.п. 1, 3 п. 3, п.п. 2, 3, 9 п. 4, п.п. 16, п. 6, п. 7 Положення про Державну аудиторську службу України, яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року № 43, центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, є Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба).
Основними завданнями Держаудитслужби, зокрема, є: реалізація державної політики у сфері державного фінансового контролю; здійснення державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, досягнення економії бюджетних коштів.
Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.
Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.
Процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб`єктів господарювання державного сектору економіки, в тому числі суб`єктів господарювання, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків акцій (часток) належать суб`єктам господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду в інших суб`єктів господарювання визначає Порядок проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі Порядок №550).
Згідно з п. п. 2, 3 Порядку №550, інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.
Пунктами 4-8, 12 Порядку №550 передбачено, що планові та позапланові виїзні ревізії проводяться органами державного фінансового контролю відповідно до Закону та цього Порядку.
Згідно з п. 16 Порядку №550, ревізія проводиться шляхом: документальної перевірки, що передбачає встановлення відповідності законодавству установчих, фінансових, бухгалтерських (первинних і зведених) документів, статистичної, фінансової та бюджетної звітності, господарських договорів, розпорядчих та інших документів об`єкта контролю, пов`язаних із плануванням і провадженням фінансово-господарської діяльності, веденням бухгалтерського обліку, складенням фінансової звітності (далі - документи об`єкта контролю). Надання документів об`єкта контролю посадовим особам органу державного фінансового контролю забезпечується керівником об`єкта контролю чи його заступником у строк, який зазначається посадовими особами органу державного фінансового контролю у вимозі про надання документів та встановлюється з урахуванням запитуваного обсягу таких документів; - фактичної перевірки, що передбачає контроль за наявністю грошових сум, цінних паперів, бланків суворої звітності, оборотних і необоротних активів, інших матеріальних і нематеріальних цінностей шляхом проведення інвентаризації, обстеження та контрольного обміру виконаних робіт, правильністю застосування норм витрат сировини і матеріалів, виходу готової продукції і природних втрат шляхом організації контрольних запусків у виробництво, контрольних аналізів готової продукції та інших аналогічних дій за участю відповідних посадових осіб органу державного фінансового контролю або фахівців інших органів, підприємств, установ та організацій. Посадові особи органу державного фінансового контролю мають право вимагати від керівників об`єкта контролю організацію та проведення фактичної перевірки в присутності посадових осіб органу державного фінансового контролю та за участю матеріально-відповідальних осіб, а у разі перевірки обсягу виконаних робіт - також представників суб`єкта господарювання - виконавців робіт.
Документальна і фактична перевірки проводяться щодо дотримання вимог законів та інших нормативно-правових актів. Фактична перевірка здійснюється станом на дату її проведення незалежно від періоду, що підлягає ревізії. Для підтвердження результатів фактичної перевірки та фактів, що стосуються періоду, який підлягає ревізії, посадові особи органу державного фінансового контролю можуть перевіряти документи об`єкта контролю і за інші періоди фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю.
Застосовуючи викладені положення до обставин цієї справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Колегією суддів з матеріалами справи встановлено та не спростовується сторонами, що в період, який підлягав ревізії, позивачем отримано із спеціального фонду бюджету розвитку та перераховано комунальним підприємствам бюджетних коштів на збільшення статутних фондів в сумі 433539993,20 грн по КПКВК 1217670 «Внески до статутного капіталу суб`єктів господарювання» по КЕКВ 3210 «Капітальні трансферти (установам, організаціям)» на розрахункові рахунки комунальних підприємств Павлоградської міської ради, відкриті в установах банків: КП «Павлограджитлосервіс» - 6734959,51 грн; КП «Павлограводоканал» - 214864413,19 грн; КП «Павлоградтеплоенерго» - 169720398,72 грн; КП «Стадіон «Прометей» - 432916,15 грн; КП «Спеціалізована Агенція Ритуал» - 15000,00 грн; КП «Затишне місто» - 4649493,00 грн; КП «Павлоградтрансенерго» - 32374542,54 грн; КП «Управління ринками» - 365984,10 грн; КП «Павлоград-Світло» - 3749799,99 грн; КП «Павлоградська телерадіокомпанія» - 632486,00 грн.
Із загальної суми коштів, які надійшли із спеціального фонду бюджету розвитку, Управлінням було перераховано комунальним підприємствам на поповнення статутних капіталів 332250784,50 грн. для погашення ними заборгованості за спожиту електроенергію, воду, споживання природного газу; оплату судових витрат та компенсації; втрат заробітної плати за рішеннями суду; погашення заборгованості з податку на доходи фізичних осіб та податку на прибуток, які не відносяться до капітальних видатків, не є основним капіталом, необоротними та капітальними активами наступним підприємствам: КП «Павлограджитлосервіс» - 6532966,51 грн; КП «Павлограводоканал» - 185119606,73 грн; КП «Павлоградтеплоенерго» - 135486559,00 грн; КП «Стадіон «Прометей» - 432916,15 грн; КП «Затишне місто» - 4052752,01 грн; КП «Управління ринками» - 365984,10 грн; КП «Павлоград-Світло» - 260000,00 грн.
Відповідач вважає, що в порушення ч.ч. 2, 3 ст.71 Бюджетного кодексу України, п.12 постанови КМУ від 28.02.2002 №228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до використання кошторисів бюджетних установ», п.1.5, 1.6, 2.4.1 Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 12.03.2012 №333, посадовими особами Управління розраховано потребу, заплановано видатки спеціального фонду бюджету розвитку по КПКВК 1217670 «Внески до статутного капіталу суб`єктів господарювання» КЕКВ 3210 «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)» та перераховано комунальним підприємствам коштів на загальну суму 332250784,50 грн (КПКВК 1217670, КЕКВ 3210; 2020 рік – 28388687,80 грн, 2021 рік – 20062748,81 грн, 2022 рік – 148520157,70 грн; 2023 рік – 119203169,07 грн, І півріччя 2024 року – 16067021,12 грн) на поповнення статутного капіталу для оплати ними заборгованості за спожиту електроенергію, воду, споживання природного газу; оплату судових витрат та компенсації; втрат заробітної плати за рішеннями суду; погашення заборгованості з податку на доходи фізичних осіб та податку на прибуток, які відповідно до п.1.6, 2.4.1 Інструкції №333 є поточними видатками та повинні здійснюватися лише тільки по КЕКВ 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)», а не по КЕКВ 3210 «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)».
В свою чергу, апелянт вказує, що внески у статутні капітали комунальних підприємств відповідно до законодавства, повинні здійснюватися за КЕКВ 3210 «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)».
Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з частиною 2 статті 71 Бюджетного кодексу України, до витрат бюджету розвитку місцевих бюджетів належать:
1) погашення місцевого боргу, в тому числі за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на фінансове забезпечення будівництва, реконструкції, ремонту і утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення, вулиць і доріг комунальної власності у населених пунктах;
2) капітальні видатки, включаючи капітальні трансферти іншим бюджетам (крім капітальних видатків, що здійснюються за рахунок визначених пунктами 2-13 частини першої статті 69-1 цього Кодексу надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів);
3) внески органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування до статутного капіталу суб`єкта господарювання;
4) проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки, що підлягає продажу відповідно до статті 128 Земельного кодексу України, за рахунок авансу, внесеного покупцем земельної ділянки;
5) підготовка земельних ділянок несільськогосподарського призначення або прав на них державної (до розмежування земель державної та комунальної власності) чи комунальної власності для продажу на земельних торгах та проведення таких торгів;
6) платежі, пов`язані з виконанням гарантійних зобов`язань Автономної Республіки Крим, обласної ради, міської, селищної чи сільської територіальної громади;
6-1) видатки на підготовку проектів державно-приватного партнерства, виконання довгострокових зобов`язань у рамках державно-приватного партнерства щодо об`єктів комунальної власності;
7) розроблення містобудівної документації на місцевому та регіональному рівнях.
Відповідно до частин 3, 4 статті 71 Бюджетного кодексу України, капітальні видатки бюджету розвитку спрямовуються на: соціально-економічний розвиток регіонів; виконання інвестиційних проектів; будівництво, капітальний ремонт та реконструкцію об`єктів соціально-культурної сфери і житлово-комунального господарства; будівництво газопроводів і газифікацію населених пунктів; будівництво і придбання житла окремим категоріям громадян відповідно до законодавства; збереження та розвиток історико-культурних місць України та заповідників; будівництво та розвиток мережі метрополітенів; придбання вагонів для комунального електротранспорту; розвиток дорожнього господарства; придбання шкільних автобусів та автомобілів швидкої медичної допомоги; оновлення матеріально-технічної бази комунальних закладів охорони здоров`я, комп`ютеризацію та інформатизацію закладів загальної середньої освіти і комунальних закладів охорони здоров`я; природоохоронні заходи; інші заходи, пов`язані з розширеним відтворенням.
Бюджет розвитку місцевих бюджетів є складовою частиною спеціального фонду місцевих бюджетів.
12.03.2012 Міністерством фінансів України був виданий наказ №333, яким затверджена Інструкція щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету (далі Інструкція).
Згідно з пунктом 1.1 Інструкції, економічна класифікація видатків бюджету призначена для чіткого розмежування видатків бюджетних установ та одержувачів бюджетних коштів за економічними характеристиками операцій, які здійснюються відповідно до функцій держави та місцевого самоврядування. Економічна класифікація видатків бюджету забезпечує єдиний підхід до всіх учасників бюджетного процесу з точки зору виконання бюджету.
Відповідно до п.1.5 Інструкції, видатки одержувачів бюджетних коштів здійснюються за розподілом їх на поточні видатки: (КЕКВ 2281 «Дослідження і розробки, окремі заходи розвитку по реалізації державних (регіональних) програм»; 2282 «Окремі заходи по реалізації державних (регіональних) програм, не віднесені до заходів розвитку»; 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)»; капітальні видатки (КЕКВ 3210 «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)».
Відповідно до п.1.6 розділу І Інструкції:
капітальні видатки - це видатки, які спрямовуються на придбання основного капіталу (обладнання і предметів довгострокового користування), необоротних активів (у тому числі землі, нематеріальних активів, тощо), на капітальні інвестиції, капітальний ремонт; на створення державних запасів і резервів; на придбання капітальних активів; невідплатні платежі, компенсацію втрат, пов`язаних з пошкодженням основного капіталу;
поточні видатки - це видатки, які спрямовуються на виконання бюджетних програм та забезпечують поточне функціонування бюджетних установ, проведення досліджень, розробок, заходів та надання поточних трансфертів населенню і підприємствам (установам, організаціям).
Пунктом 2.4.1 Інструкції визначено, що за кодом 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)» здійснюються наступні видатки: субсидії підприємствам (установам та організаціям), поточні видатки одержувачів бюджетних коштів; дотації сільськогосподарським товаровиробникам; субсидії на покриття збитків підприємств, фінансову підтримку підприємств на безповоротній основі, а також інші субсидії; відшкодування відсотків за користування кредитами; державна підтримка громадських організацій; поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям); гранти, що надаються на безоплатній та безповоротній основі для реалізації проектів.
Судом встановлено, що Рішенням Павлоградської міської ради від 24.02.2921 №172 був затверджений Порядок використання коштів на надання фінансової підтримки комунальним підприємствам м. Павлоград для поповнення статутних фондів (капіталів) за програмою «Надання фінансової підтримки комунальним підприємствам, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Павлоград на 2021-2023 роки».
У це рішення Павлоградською міською радою були внесені зміни рішенням від 27.03.2023 №264. У свою чергу, в рішення від 27.03.2023 №264 Павлоградською міською радою були внесені зміни рішенням від 24.01.2024 №83/0/3-24.
Згідно з п.1 указаного Порядку використання коштів, він визначає механізм використання коштів, передбачених у бюджеті Павлоградської міської територіальної громади за програмою «Надання фінансової підтримки комунальним підприємствам, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Павлоград на 2021-2023 роки для поповнення статутних фондів (капіталів) комунальних підприємств Павлоградської міської ради з метою відновлення платоспроможності, оздоровлення фінансового стану підприємства, забезпечення їх ефективної господарської діяльності та підвищення конкурентоспроможності продукції (робіт, послуг).»
Надання фінансової підтримки на поповнення статутних фондів (капіталів) комунальним підприємствам міста здійснюється засновником за рахунок коштів спеціального фонду (бюджету розвитку) в обсягах, передбачених рішенням про бюджет Павлоградської міської територіальної громади на відповідний рік за КПКВ МБ 7670 «Внески до статутного капіталу суб`єктів господарювання», КЕКВ 3210 «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)» (п.5 Порядку використання коштів).
У пункті 2 Порядку використання коштів зазначено, що головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Управління комунального господарства та будівництва міської ради.
Відповідно до Положення про Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради, затвердженого рішенням сесії Павлоградської міської ради VІІІ скликання від 30.04.2024 №1512-50/VІІІ, Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради є виконавчим органом Павлоградської міської ради відповідно до законодавства України, який утворюється за рішенням Павлоградської міської ради. У своїй роботі управління підконтрольне і підзвітне міській раді та підпорядковане її виконавчому комітету, міському голові та заступнику міського голови за напрямком.
Управління здійснює загальне керівництво об`єктами та підприємствами житлово-комунального господарства міста відповідно до законодавства України, несе відповідальність за їх розвиток, забезпечує їх належне утримання та ефективну експлуатацію, контролює рішення та якість послуг, які надають населенню в межах, визначених чинним законодавством (п.1.4. Розділу 1 Положення).
Відповідно до пунктів 3.1., 3.2. Розділу 3 Положення, основними завданнями управління є: реалізація державної політики комплексного розвитку житлово-комунального господарства у сфері водопостачання, теплопостачання, водовідведення, експлуатації та ремонту житла, утримання об`єктів дорожнього господарства, об`єктів благоустрою, надання ритуальних та інших послуг; участь у розробленні та впровадженні проєктів програм економічного і соціального розвитку міста, цільових програм, спрямованих на підвищення рівня забезпеченості житлово-комунальними послугами та поліпшення їх якості, у тому числі з питань розвитку будівництва та реконструкції об`єктів житлово-комунального господарства, охорони навколишнього середовища, енергозбереження.
Згідно з пунктами 4.1., 4.2. Розділу 4 Положення, управління: розробляє план своєї діяльності відповідно до завдань та функцій управління, керуючись нормативно-правовими актами, взаємодіє з іншими підрозділами виконкому щодо питань з економічної та фінансової діяльності підприємств; координує роботу житлово-комунальних підприємств міста щодо належного утримання об`єктів житлового фонду, водопровідно-каналізаційного, теплового господарства міста, забезпечення населення міста якісними житлово-комунальними послугами, бере участь в реалізації програми реформування житлово-комунального господарства міста, координує їх взаємодію з інженерними та іншими службами міста. 
При цьому, згідно з п.7 ч.5 ст.22 Бюджетного кодексу України, головний розпорядник бюджетних коштів здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі.
Розпорядники під час складання проєктів кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду, зведення показників спеціального фонду кошторису, планів використання бюджетних коштів та помісячних планів використання бюджетних коштів забезпечують дотримання принципів, на яких ґрунтується бюджетна система, а також дотримання вимог законодавства під час проведення розрахунків до кошторису, розподілу видатків бюджету та надання кредитів з бюджету відповідно до економічної класифікації видатків бюджету та класифікації кредитування бюджету, визначення показників надходжень бюджету в частині доходів, фінансування або повернення кредитів, додержання тарифних ставок (посадових окладів), норм, цін, лімітів, а також інших показників відповідно до законодавства (п.12 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2002 №228).
Крім цього, відповідно п.11 Порядку використання коштів, складання та подання фінансової і бюджетної звітності про використання бюджетних коштів, на поповнення статутних фондів (капіталів), а також контроль за їх цільовим та ефективним витрачанням, виконанням результативних показників бюджетної програми здійснюється розпорядником в установленому законодавством порядку.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що позивач, як головний розпорядник бюджетних коштів за програмою щодо надання фінансової підтримки комунальним підприємствам, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Павлоград, під час розроблення і впровадження проектів програм, спрямованих на підвищення рівня забезпеченості житлово-комунальними послугами та поліпшення їх якості, повинен дотримуватись вимог законодавства щодо розподілу видатків бюджету та надання кредитів з бюджету відповідно до економічної класифікації видатків бюджету та класифікації кредитування бюджету.
На переконання суду апеляційної інстанції, наявність рішень Павлоградської міської ради чи її виконавчого комітету щодо затвердження Програм фінансової підтримки не звільняє головного розпорядника від обов`язку дотримуватися імперативних норм бюджетного законодавства України. Жоден локальний акт органу місцевого самоврядування не може мати вищу юридичну силу, ніж закон.
При цьому слід зазначити, що шляхом штучного збільшення статутних капіталів під виглядом капітальних трансфертів позивач фактично фінансував поточну операційну діяльність підприємств за рахунок коштів бюджету розвитку. Це призвело до безпідставного планування, викривлення звітності та здійснення незаконних видатків на суму 332 250 784,50 грн. Відтак, суд вважає, що оскаржувана вимога Східного офісу Держаудитслужби є законною та належною формою реалізації контролюючих функцій.
Щодо посилання апелянта на те, що суд першої інстанції порушив вимоги ч. 3 ст. 243 КАС України, оскільки повний текст рішення від 22.10.2025 було складено та зареєстровано в системі «Електронний суд» лише в березні 2026 року, колегія суддів зазначає, що згідно з нормами КАС України, порушення судом першої інстанції строків виготовлення тексту судового рішення не є підставою для скасування судового рішення по суті, якщо саме рішення є законним і справедливим. 
З урахуванням наведених правових норм, висновків Верховного Суду та встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують обставини, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2025 в адміністративній справі №160/8201/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач В.В. Кальник 

суддя С.В. Сафронова 

суддя Д.В. Чепурнов