Справа № 444/3031/26
Провадження № 1-кп/444/408/2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2026 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 
секретар судового засідання ОСОБА_2 
номер кримінального провадження 12026142400000070, внесеного 01.05.2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася, проживає та зареєстрована АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимої, не інвалід, освіта середня, паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , УНЗР 20060721-00723, у вчиненні кримінальних правопорушень передбаченихо ч. 1 ст. 332, ч. 4 ст. 358 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 
обвинуваченої ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження, 

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан, а також розпочато мобілізацію до Збройних Сил України із встановленням обмежень щодо заборони виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, а також розуміючи, що відповідно до постанови КМУ№57 від 25.01.1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», право перетину кордону надається чоловікам, які здійснюють супровід невиліковно хворих осіб, які не можуть самостійно пересуватись і потребують соціальних послуг супроводжують таких осіб для виїзду за межі України, маючи умисел на сприяння незаконному виїзду військовозобов`язаного ОСОБА_6 через державний кордон України, у невстановлений досудовим розслідуванням час та невстановленому місці отримала від невстановленої особи висновок про наявність порушень організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребують стороннього догляду на непрофесійній основі від 07.10.2024 виданого Київською центральною медико соціальною експертною комісією №2 та Акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду, від 04.12.2025 року виданого Управлінням ветеранської політики та соціального захисту населення Чернівецької державної адміністрації, виданих на її ім`я, які містять завідомо недостовірні відомості.
Після чого, 26.04.2026 року близько 00.00 годин, ОСОБА_3 , перебуваючи в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська-Гребенне», що розташоване по вул. Прикордонна, 2 в с. Річки, Львівського району Львівської області, з метою незаконного перетину державного кордону ОСОБА_6 в Республіку Польща сприяла йому в цьому, шляхом пред`явлення працівникам прикордонної служби, висновку про наявність порушень організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребують стороннього догляду на непрофесійній основі від 07.10.2024 виданого Київською центральною медико соціальною експертною комісією №2 та Акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду, від 04.12.2025 року виданого Управлінням ветеранської політики та соціального захисту населення Чернівецької державної адміністрації, виданих на її ім`я, які містять завідомо недостовірні відомості, що надавало ОСОБА_6 право безперешкодно перетнути державний кордон України.
Таким чином, ОСОБА_3 , вчинила сприяння незаконного переправлення особи через державний кордон України, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України.
Крім цього, 26.04.2026 близько 00 години 00 хвилин ОСОБА_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що Висновок про наявність порушень організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребують стороннього догляду на непрофесійній основі від 07.10.2024 виданої Київською центральною медико соціальною експертною комісією №2 та Акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду, від 04.12.2025 року виданого Управлінням ветеранської політики та соціального захисту населення Чернівецької державної адміністрації, виданих на її ім`я містить завідомо недостовірні відомості, перебуваючи в пункті пропуску «Рава-Руська-Гребенне», що розташоване в с. Річки, Львівського району Львівської області, використала завідомо підроблені документи, а саме Висновок про наявність порушень організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребують стороннього догляду на непрофесійній основі від 07.10.2024 виданого Київською центральною медико соціальною експертною комісією №2 та Акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду, від 04.12.2025 року виданого Управлінням ветеранської політики та соціального захисту населення Чернівецької державної адміністрації шляхом її пред`явлення та надання працівнику державної прикордонної служби України.
Таким чином, ОСОБА_3 , вчинила використання завідомо підробленого документа, тобто кримінальне правопорушення, передбаченн ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор звернувся до суду з угодою про визнання винуватості від 30.06.2026 року укладеної між ним та обвинуваченою у кримінальному провадженні за участі адвоката ОСОБА_7 , на підставі вимог ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України.
Виходячи зі змісту даної угоди, прокурор Жовківської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинувачена у кримінальному провадженні ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 332 та ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Згідно даної угоди, сторони погодилися на призначення покарання, яке повиненна понести ОСОБА_3 , а саме, з врахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даних про особу підозрюваної (позитивні характеристики за місцем проживання), наявності обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, сприяння розкриттю злочину), відсутності обставин, які обтяжують покарання, обвинувачена ОСОБА_3 має понести покарання за ч. 1 ст.332 КК України - у виді 3 років позбавлення волі, ч. 4 ст. 358 КК України - 1 рік пробаційного нагляду. На підставі ч. 1 ст.70 КК України призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, та на підставі ст.76 КК України покласти обов`язки.
Обвинувачена ОСОБА_3  розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Також вказаною угодою передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні, підтримав угоду про визнання винуватості від 30.06.2026 року укладену між ним та обвинуваченою за участі захисника, пояснив
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у скоєнні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю та просить суд затвердити угоду про визнання винуватості від 30.06.2026 року укладену між нею та прокурором ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .
Захисник ОСОБА_5 просить суд угоду затвердити.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченої, які просять затвердити угоди про визнання винуватості від 30.06.2026 року по даному кримінальному провадженні, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332, та ч. 4 ст. 358 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином та відповідно кримінальним проступком.
При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачена беззастережно визнала свою вину та надала суду згоду на призначення узгодженого покарання.
В судовому засіданні суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, характер скоєного злочину та особу винного, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченої покарання в межах санкції статей за якими вона судиться та на підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням та покласти обов"язки передбаченні ст. 76 КК України. 
Крім цього, враховуючи характер вчинених кримінальних правопорушень, які були направленні на сприяння у незаконному переправленні особи через державний кордон України, на переконання суду на ОСОБА_3 як на особу яку суд звільняє від відбування покарання з випробуванням, слід додатково покласти обов`язок передбачений п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Отже, виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченою у кримінальному провадженні ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлявся. 
Питання про документи та речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Питання про майно, на яке накладено арешт, слід вирішити в порядку ч. 4 ст. 174 КПК України.
Керуючись ст. ст. 174, 314, 368, 373, 374, 376, 474- 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.06.2026 року, укладену між прокурором Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_7 у кримінальному провадженні від 01.05.2026 р. № 12026142400000070.
Визнати винною ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332 та ч. 4 ст. 358 КК України та призначити їй покарання:
- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України у виді позбавлення волі строком – 3 (три) роки,
- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду строком – 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358 та ч. 1 ст. 332 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком – 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробовуванням на строк 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до вимог п.1, п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:
- висновок про наявність порушень організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги на непрофесійній основі від 07.10.2024 року виданий «Київською центральною медико-соціальною експертною комісією №2», та Акт від 04.12.2025 року про встановлення факту здійснення особою постійного догляду виданий «Управлінням ветеранської політики та соціального захисту населення Чернівецької державної адміністрації Чернівецької області» видані на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходяться в матеріалах кримінального провадження від 01.05.2026 р. № 12026142400000070 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 06.05.2026 р. (справа № 444/2044/26, провадження 1-кс/444/276/2026) - скасувати. 

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовківський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором - з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя:                       ОСОБА_1