ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 липня 2026 року справа №200/9961/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Пивовар І.В. , Сіваченка І.В. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 березня 2026 р. у справі № 200/9961/25 (головуючий І інстанції Черникова А.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення від 03.11.2025 року №056650009294 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у призначенні пенсії; зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового підземного стажу ОСОБА_1 за професіями згідно з постановою КМУ № 202 від 31.03.1994 та списком №1 періоди роботи позивача 12.04.2000 — 17.04.2000, 01.05.2000, 22.06.2000 — 25.06.2000, 01.12.2000 - 31.01.2001, 09.03.2005 - 17.03.2005, 01.06.2005 16.06.2005, 01.07.2005 - 21.07.2005, 01.08.2005 - 07.08.2005, 10.08.2005 - 13.08.2005, 26.09.2005 - 26.09.2005, 11.03.2011 - 25.03.2011, 16.05.2011 - 19.05.2011, 01.06.2011 - 01.06.2011, 08.08.2011 - 11.08.2011, 12.08.2011 - 12.08.2011, 27.12.2011 - 31.12.2011, 01.01.2012 - 05.01.2012, 01.06.2012 - 04.06.2012, 01.01.2013 - 04.01.2013, 01.07.2013 - 01.07.2013, 01.11.2013 - 04.11.2013, 01.02.2014 - 01.02.2014, 31.03.2014 - 31.03.2014, 01.05.2014 - 01.05.2014, 01.07.2014 - 03.07.2014, 01.09.2014 - 13.09.2014, 01.10.2014 - 17.10.2014, 18.10.2014 - 31.10.2014, 27.11.2014 - 28.11.2014, 01.02.2015 - 01.02.2015, 01.09.2015 - 01.09.2015, 01.10.2015 - 01.10.2015, 01.11.2015 - 02.11.2015, 01.12.2015 - 01.12.2015, 01.02.2016 - 06.02.2016, 01.05.2016 - 03.05.2016, 01.07.2016 - 01.07.2016, 01.09.2016 - 02.09.2016, 01.12.2016 - 02.12.2016, 01.02.2017 - 01.02.2017, 01.03.2017 - 04.03.2017, 01.05.2017 - 02.05.2017, 01.07.2017 - 01.07.2017, 31.03.2018 - 31.03.2018, 01.05.2019 - 01.05.2019, 01.11.2019 - 02.11.2019, 01.12.2019 - 16.12.2019, 01.02.2020 - 07.02.2020, 01.03.2020 - 09.03.2020, 01.04.2020 - 02.04.2020, 01.05.2020 - 11.05.2020, 01.06.2020 - 15.06.2020, 01.08.2020 - 09.08.2020, 01.09.2020 - 11.09.2020, 23.09.2020 - 05.10.2020, 01.11.2021 - 01.11.2021, та стаж на провідних професії “гірник очисного забою підземний, машиніст гірничо виймальних машин підземний” з урахуванням кратності стажу 1 рік 3 місяці, як передбачено роз`ясненням від 20.01.1992 № 8 Міністерства соціального забезпечення України “Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” за періоди роботи 25.04.2000 - 01.05.2000, 22.06.2000 - 25.06.2000, 01.12.2000 - 31.01.2001, 09.03.2005 - 17.03.2005, 01.06.2005 - 16.06.2005, 01.07.2005 - 21.07.2005, 01.08.2005 - 07.08.2005, 10.08.2005 - 13.08.2005, 26.09.2005 - 26.09.2005, 11.03.2011 - 25.03.2011, 16.05.2011 - 19.05.2011, 01.06.2011 - 01.06.2011, 08.08.2011 - 11.08.2011, 12.08.2011 - 12.08.2011, 27.12.2011 - 31.12.2011, 01.01.2012 - 05.01.2012, 01.06.2012 - 04.06.2012, 01.01.2013 - 04.01.2013, 01.07.2013 - 01.07.2013, 01.11.2013 - 04.11.2013, 01.02.2014 - 01.02.2014, 31.03.2014 - 31.03.2014, 01.05.2014 - 01.05.2014, 01.07.2014 - 03.07.2014, 01.09.2014 - 13.09.2014, 01.10.2014 - 17.10.2014, 18.10.2014 - 31.10.2014, 27.11.2014 - 28.11.2014, 01.02.2015 - 01.02.2015, 01.09.2015 - 01.09.2015, 01.10.2015 - 01.10.2015, 01.11.2015 - 02.11.2015, 01.12.2015 - 01.12.2015, 01.02.2016 - 06.02.2016, 01.05.2016 - 03.05.2016, 01.07.2016 - 01.07.2016, 01.09.2016 - 02.09.2016, 01.12.2016 - 02.12.2016, 01.02.2017 - 01.02.2017, 01.03.2017 - 04.03.2017, 01.05.2017 - 02.05.2017, 01.07.2017 - 01.07.2017, 31.03.2018 - 31.03.2018, 01.05.2019 - 01.05.2019, 01.11.2019 - 02.11.2019, 01.12.2019 - 16.12.2019, 01.02.2020 - 07.02.2020, 01.03.2020 - 09.03.2020, 01.04.2020 - 02.04.2020, 01.05.2020 - 11.05.2020, 01.06.2020 - 15.06.2020, 01.08.2020 - 09.08.2020, 01.09.2020 - 11.09.2020, 23.09.2020 - 05.10.2020, 01.11.2021 — 01.11.2021 та прийняти рішення про призначення пенсії згідно ч. 2 ст. 14 Закону України “Пенсійне забезпечення” в редакції відповідно до Рішення Конституційного Суду № 1- р/2020 від 23.01.2020 .
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 березня 2026 року задоволено частково позовні вимоги, а саме суд: 
Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 03.11.2025 №056650009294 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 17 грудня 2024 року та прийняти вмотивоване рішення за наслідками розгляду заяви з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього рішення.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.
В іншій частині позовних вимог, - відмовив.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю. 
В обґрунтування скарги зазначено, зокрема, наступне.
На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21.05.2025 по справі № 200/2448/25 та Постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області була повторно розглянута заява позивача від 17.12.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду. За результатом розгляду заяви позивача від 17.12.2024 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 03.11.2025 №056650009294 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Згідно пункту 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 №713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.
У постанові від 19.03.2019 у справі № 295/8979/16-а Верховний Суд, між іншим, зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.
Згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до пільгового стажу зараховуються лише ті періоди роботи, коли працівник фактично працював та отримував заробітну плату або інші виплати, що підлягають обов`язковому пенсійному страхуванню.
Періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.
Доказів що відпустки без збереження заробітної плати були пов`язані з виробничою необхідністю позивачем не надано.
Час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.
У довідках наданих позивачем, не вбачається, що простій на підприємстві було пов`язано з виробничою необхідністю, тому відсутні підстави для зарахування вказаних періодів до пільгового стажу, адже ключовою умовою зарахування періоду простою до пільгового стажу за Списком № 1 є те, що простій на підприємстві має бути пов`язаний з виробничою необхідністю.
Отже, для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058 однією з головних умов є наявність у позивача пільгового стажу робіт затверджених Постановою кабінету Міністрів від 31.03.1994 № 202. Згідно наданих документів не підтвердилась наявність у позивача необхідного пільгового стажу, отже правових підстав на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону № 1058 у позивача немає.
Також скаржник не погоджується з рішенням суду в частині стягнення судових витрат. 
Відповідно до частини 1 статті 311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, встановив наступне.
17 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до вимог статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області 20 грудня 2024 року прийнято рішення № 056650009294 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 20.12.2024 № 056650009294 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 17 грудня 2024 року та прийняти вмотивоване рішення за наслідками розгляду заяви з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього рішення, із зазначенням періодів, які не були зараховані до страхового та пільгового стажу позивача та підстав їх незарахування. 
Рішення суду набрало законної сили 22 вересня 2025 року 
На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21.05.2025 по справі № 200/2448/25 та Постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2025, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області була повторно розглянута заява позивача від 17.12.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду. 
За результатом розгляду заяви позивача від 17.12.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято рішення від 03.11.2025 №056650009294 про відмову у призначенні пенсії позивачу у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. В рішенні зазначено наступне. 
Після перегляду пенсійної справи з урахуванням рішення суду страховий стаж особи складає 47 років 19 днів, в тому числі пільговий підземний стаж склав 24 роки 5 місяців 9 днів, в тому числі:
- роботи на провідних професіях (20) - 12 років 7 місяців 29 днів, з урахуванням вимог роз`яснення №8 - 15 років 10 місяців 6 днів;
- роботи підземні по пост. 202 (25) - 6 років 2 місяці 4 дні;
- роботи по Списком №1- 3 роки 2 місяці 18 днів, з урахуванням вимог роз`яснення .№8 - 2 роки 4 місяці 29 днів.
Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.
До пільгового стажу не зараховано періоди згідно пільгових довідок №01/11- 210/48 від 23.08.2025, №1/857 від 25.04.2025, №01/11-210/49 від 23.08.2023, №404 від 03.07.2023, №405 від 03.07.2023. №406 від 03.07.2023, №01/11-210/50 від 23.08.2023. №407 від 03.08.2023 та № 1065 від 06.11.2024, а саме:
- попереднє навчання з ТБ (техніки безпеки) з 12.04.2000 року по 17.04.2000 рік, з 10.08.2005 року по 13.08.2005 рік, з 11.03.2011 року по 25.03.2011 рік. з 16.05.2011 року по 19.05.2011 рік. з 08.08.2011 року по 11.08.2011 рік, з 27.11.2014 року по 28.11.2014 рік. 02.03.2018 року, оскільки відсутні первинні документи, які підтверджують тривалість роботи на підземних умовах (довідки про фактичну кількість відпрацьованого часу в підземних умовах);
- учбовий пункт з 22.06.2000 року по 25.06.2000 рік, з 09.03.2005 року по 17.03.2005 рік. оскільки відсутні первинні документи, які підтверджують тривалість роботи на підземних умовах (довідки про фактичну кількість відпрацьованого часу в підземних умовах). Відповідним документом, що підтверджує зайнятість повний робочий день у шахті, є довідка про підземні спуски у шахти на підставі табелів обліку підземних спусків-виїздів у шахти;
- курси 01.05.2000 року, з 01.06.2005 року по 16.06.2005 рік, з 01.07.2005 року по 21.07.2005 рік, з 01.08.2005 року по 07.08.2005 рік, 26.09.2005 року, оскільки періоди навчання на курсах можливо зарахувати до пільгового стаж роботи, якщо за працівниками на період навчання зберігається заробітна плата, як для працюючих під землею та на підставі первинних документів підтверджено тривалість роботи на підземних умовах (довідками про фактичну кількість відпрацьованого часу в підземних умовах);
- відпустка без оплати (б//в) з 01.06.2011 року по 01.06.2011 рік, 12.08.2011 року, з 27.12.2011 року по 31.12.2011 рік, з 01.01.2012 року по 05.01.2012 рік, з 01.01.2013 року по 04.01.2013 рік, 01.07.2013 року, з 01.11.2013 року по 04.11.2013 рік, 01.02.2014 року, 31.03.2014 року, 01.05.2014 року, з 01.07.2014 року по 03.07.2014 рік, 01.02.2015 року, 01.09.2015 року, 01.10.2015 року, з 01.11.2015 року по 02.11.2015 рік. 01.12.2015 року, з 01.12.2016 року по 06.02.2016 рік. 01.02.2017 року, з 01.03.2017 року по 04.03.2017 рік. 02.11.2019 року, з 01.12.2019 року по 07.12.2019 рік, з 01.09.2020 року по 05.09.2020 рік.
01.11.2021 року, оскільки відсутні документи, що відпустка без оплати пов`язана з простоєм або з виробничої необхідності;
- змушений простій (пр) з 01.06.2012 року по 04.06.2012 року, з 01.09.2014 року по 13.09.2014 рік, з 01.10.2014 року по 23.10.2014 рік, з 08.12.2019 року по 07.12.2019 рік, з 01.02.2020 року по 07.02.2020 рік, з 01.03.2020 року по 09.03.2020 рік.
- з 01.04.2020 року по 02.04.2020 року, з 01.05.2020 року по 11.05.2020 рік, з 01.06.2020 року по 15.06.2020 рік, з 01.08.2020 року по 09.08.2020 рік. з 06.09.2020 року по 11.09.2020 рік, оскільки відсутні накази про переведення підприємства у простій, відсутня інформація, яка засвідчує, що простій підприємства пов`язаний з виробничою необхідністю;
- додатковий вихідний (д/в) з 01.05.2016 року по 03.05.2016 рік. 01.07.2016 року. 01.09.2016 року по 02.09.2016 рік, з 01.12.2016 року по 02.12.2016 рік, з 01.05.2017 року по 02.05.2017 рік, 01.07.2017 року, оскільки в цей період заявник не працював на підземних роботах;
- допоміжна гірничорятувальна команда (дгк) з 01.05.2019 року по 01.05.2019 рік, з 01.11.2019 року по 01.11.2019 рік можливо зарахувати до пільгового стажу за умови підтвердження відповідними документами повної зайнятості протягом робочого дня на підземних роботах;
- навчальний пункт з оплатою згідно тарифної ставки підземного робітника з 23.09.2020 року по 05.10.2020 рік, оскільки відсутні первинні документи, які підтверджують, тривалість роботи в підземних умовах (довідками про фактичну кількість відпрацьованого часу в підземних умовах).
Згідно з довідкою РС-право страховий стаж позивача складає 25 років 0 місяців 19 днів, стаж за списком 1 - 22 роки 0 місяців 0 днів.
Відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 12.04.2000, копія якої міститься у матеріалах справи, щодо спірного періоду роботи позивача наявні наступні записи: 
12.04.2000 - 02.05.2000 працював учнем гірника підземного з повним відземним робочим днем в шахті на ДХК “Краснолиманська”; 
- 22.06.2000 - 24.07.2000 працював учнем роздавальника вибухових матеріалів підземним з повним підземним робочим днем в шахті на ДХК “Краснолиманська”; 
- 07.09.2000 - 12.10.2000 перебував на обліку у центрі зайнятості; 
- 16.10.2000 - 30.10.2001 працював гірником підземним з повним робочим днем під землею на малому підприємстві “Шахтобудівник”; 
- 24.12.2001 - 20.02.2005 працював роздавальником вибухових матеріалів з повним робочим днем в шахті на ДВАТ Шахта Білицька ДХК Добропіллявугілля”; 
- 09.03.2005 - 09.08.2005 працював роздавальником вибухових матеріалів підземними з повним підземним робочим днем в шахті на ДП “ВК “Краснолиманська”;
- 10.08.2005 - 26.09.2005 працював учнем майстра підривника, та майстром підривником підземними з повним підземним робочим днем в шахті на ДП “ВК “Краснолиманська”;
- 27.09.2005 - 18.10.2005 працював роздавальником вибухових матеріалів підземними з повним підземним робочим днем в шахті на ДП “ВК “Краснолиманська”; 
- 19.10.2005 - 17.11.2007 працював учнем майстра підривника, та майстром підривником підземними з повним підземним робочим днем в шахті на ДП “ВК “Краснолиманська”
- 28.11.2007 - 17.08.2008 працював гірником підземним з повним робочим днем в шахті на ОП Шахта ім. О.Ф. Засядька;
- 18.08.2008 - 24.09.2008 працював учнем гірника очисного забою 4 розряду з повним робочим днем у шахті на період виробничої практики;
- 25.09.2008 – 15.02.2011 працював гірником підземним з повним робочим днем в шахті на ОП Шахта ім. О.Ф. Засядька; 
- 11.03.2011 - 15.05.2011 працював гірником підземним з повним робочим днем в шахті на ТОВ “Краснолиманське”;
- 16.05.2011 - 26.07.2011 працював учнем гірника очисного забою, гірником очисного забою з повним робочим днем в шахті на ТОВ “Краснолиманське”;
- 27.07.2011 - 07.08.2011 працював гірником підземним з повним робочим днем в шахті на ТОВ “Краснолиманське”;
- 08.08.2011 - 01.11.2014 працював учнем гірника очисного забою, гірником очисного забою з повним робочим днем в шахті на ТОВ “Краснолиманське”;
- 27.11.2014 - 28.02.2018 працював гірником очисного забою підземним з повним підземним робочим днем на ДП “ВК “Краснолиманська”; 
- 02.03.2018 - 21.09.2020 працював учнем гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті на ТОВ “Краснолиманське”; 
- 23.09.2020 працював гірником очисного забою з повним робочим днем в шахті на ПРАТ ШУ “Покровське”. Цей запис є останнім. 
Вищезазначені періоди роботи позивача вже встановлені у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року у справі № 200/2448/25, які відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України не потребує додаткового дослідження і доказування.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) у редакції на час виникнення спірних правовідносин.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Частина 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
За частиною 1 статті 14 Закону № 1788-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 12 цього Закону, знижується на 1 рік.
За частиною 5 статті 114 Закону № 1058-IV, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин 2 і 3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Відповідно до частини 6 статті 114 Закону № 1058-IV, контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення таких списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі – Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків
Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, за умови безпосередньої зайнятості на роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи - 25 років для працівників професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 (далі - Список № 202), або мати стаж роботи провідної професії визначених статтею 14 Закону № 1788-XII, частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV - не менше 20 років.
Так, згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.
Згідно п.1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. 
Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). 
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.
Матеріали справи свідчать, що трудова книжка позивача містить дані для визначення зазначеного періоду роботи в якості пільгового стажу. 
Щодо зарахування періодів перебування позивача у безоплатних відпустках, простоях та додаткових вихідних днях, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України простій - це призупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.
За приписами ст. 84 КЗпП України, у випадках, передбачених статтею 25 Закону України "Про відпустки", працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати. За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.
Додатково в ст. 214, 218 КЗпП України врегульовано надання відпустки в зв`язку з навчанням.
Як слідує зі ст.4 Закону України "Про відпустки", відпустки без збереження заробітної плати є одними з видів відпусток.
Відповідно до статей 25 та 26 Закону України "Про відпустки" відпустки без збереження заробітної плати надаються в обов`язковому порядку, або за згодою сторін.
Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 8 лютого 2016 року № 713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.
Відтак, періоди відпусток без збереження заробітної плати, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.
Висновок відповідає правовій позиції, наведений у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 у справі №423/2860/16-а. 
Так, Верховний Суд у постанові від 19.03.2019 у справі № 295/8979/16-а та постанові від 26.03.2020 у справі №423/2860/16-а зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.
Матеріали справи не містять доказів, що не зараховані відповідачем періоди не пов`язані з виробничою необхідністю.
У наданих позивачам довідках відсутні відомості про перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати, простоях та неявках з невстановленої причини. Зворотного відповідачем не доведено.
Так, відповідач мав можливість витребувати у позивача додаткові докази що підтверджують стаж та витребувати необхідні документи, в тому числі і стосовно простою від підприємств, організацій і окремих осіб для оформлення пенсії, однак суду не надано інформації щодо витребування таких доказів, чим, на думку суду, відповідач порушив права позивача на належне підтвердження стажу для отримання пенсії.
Відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів тощо.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач протиправно не зарахував до пільгового стажу позивача спірні періоди.
Отже, відповідач протиправно не зарахував до пільгового стажу позивача спірні періоди 
З огляду на викладене, відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні спірних періодів роботи позивача до стажу (пільгового) роботи.
Щодо посилання апелянта на необґрунтоване стягнення судом першої інстанції судових витрат, суд зазначає наступне.
За ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, оскільки позовні вимоги задоволені, судом обґрунтовано стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати понесені ним.
За положенням ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАСУкраїни, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 березня 2026 р. у справі № 200/9961/25 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 березня 2026 р. у справі № 200/9961/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне текст судового рішення складено та підписано колегією суддів 16 липня 2026 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.В. Пивовар

І.В. Сіваченко