Дата документу 08.07.2026 Справа № 314/3487/25

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 314/3487/25 Головуючий у 1-й інстанції: Кононенко І.О.
Провадження № 22-ц/807/1582/26 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.
суддів: Гончар М.С.,
Онищенка Е.А.
при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Ведмедовської Ганни Олексіївни на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 травня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у володінні та користуванні земельною ділянкою,

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у володінні та користуванні земельною ділянкою, просив суд:
- усунути перешкоди у володінні та користуванні ОСОБА_2 земельною ділянкою загальною площею 0,1770 га, з кадастровим номером 2321583600:03:002:0012, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
- зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у встановленні нового паркану на місці побудованих з 1983р. паркану та деревинних споруд на земельній ділянці загальною площею 0,1770 га, з кадастровим номером 2321583600:03:002:0012, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 7000,00 грн та понесені судові витрати у справі (судовий збір, гонорар адвоката, експертизи, тощо).
В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначав, що він (правонаступник ОСОБА_3 ) є власником земельної ділянки з кадастровим номером 2321583600:03:002:0012 загальною площею 0,1770 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Протягом дев`яти років з 2016 року відповідач ОСОБА_1 (правонаступник ОСОБА_1 ) позбавляє ОСОБА_2 можливості вільно користуватись його власністю.
Так, у 2016 році ОСОБА_1 звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовною заявою про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками кадастровий номер 2321583600:03:001:0556 загальною площею 0,013 га та 2321583600:03:001:0558 площею 0,1933 га, розташованими за адресою АДРЕСА_1 .
Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.10.2018 справа № 314/6424/16 ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
При розгляду справи встановлено, що при приватизації суміжних земельних ділянок у 2004 та у 2012 роках їх межі узгоджено в натурі, та вони до моменту розгляду справи не змінювались.
У 2019 році ОСОБА_1 звертався до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до державного реєстратора Запорізької РДА Лагно М.Ю. та ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора. Постановою Верховного Суду від 21.05.2025 у справі № 314/5924/19 ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні позовних вимог.
ОСОБА_2 з 2016 року намагається побудувати новий паркан на місці старих дерев`яних споруд та паркану, яким більше 30 років, а відповідач йому всіляко перешкоджає, що спонукало звернутись до суду з цим позовом.
Ухвалою суду першої інстанції від 07.08.2025 року відкрито провадження у цій справі.
У квітні 2026 року представником позивача подано клопотання про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи, на вирішення якої сторона позивача просила поставити наступні питання:
- чи відповідає фактичне користування земельною ділянкою кадастровий номер 2321583600:03:002:0012 (0,117 га) правовстановлюючим документом на дану земельну ділянку, а саме технічному паспорту на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та вимогам нормативно-правових актів з питань землеустрою та землекористування?
- чи відповідають розміри земельної ділянки кадастровий номер 2321583600:03:0002:0012 правовстановлюючим документам на дану земельну ділянку, а саме, технічному паспорту на будинок за адресою: АДРЕСА_1 ? 
- чи відповідає фактичне користування земельною ділянкою кадастрові номери 2321583600:03:001:0343 (0,2063) та номер 2321583600:03:001:0556 (0,013) правовстановлюючим документам на дану земельну ділянку, а саме технічному паспорту на будинок за адресою: АДРЕСА_2 , та вимогам нормативно-правових актів з питань землеустрою та землекористування?
- чи відповідають розмірі земельної ділянки кадастрові номери 2321583600:03:001:0343 (0,2063) та номер 2321583600:03:001:0556 (0,013) правовстановлюючим документам на дану земельну ділянку, а саме технічному паспорту на будинок за адресою: АДРЕСА_2 ?
- чи має місце порушення землекористування, зокрема порушення меж та накладання земельних ділянок з кадастровими номерами (2321583600:03:0002:0012 та 2321583600:03:001:0343, 2321583600:03:001:0556) відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки ? Якщо так, яке саме порушення та ким його допущено?
- чи відповідає фактичне розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно межі земельної ділянки 2321583600:03:002:0012 правовстановлюючим документам та технічній документації із землеустрою та землекористування на цю земельну ділянку? Якщо ні, то в чому полягають невідповідності ?
Від представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Ведмедовської Г.О. надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи, в яких остання в його задоволенні просила відмовити. Як на підставу необґрунтованості клопотання представник відповідача, серед іншого, посилалася на те, що позивач просить аби експерт надав відповіді на запитання щодо земельних ділянок 2321583600:03:001:0343 та 2321583600:03:001:0556, проте, вказані земельні ділянки не є предметом спору. А земельної ділянки 2321583600:03:001:0343 не існує, адже відповідач скористався своїм правом на її поділ, внаслідок якого утворилися дві земельні ділянки 2321583600:03:001:0556 загальною площею 0,013 га та 2321583600:03:001:0058 площею 0,1933 га.
Також, у питаннях щодо накладення земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Матвіївки, та щодо самобудов Беспалих вже було не однократно надані висновки фахівців, зокрема: судовим експертом Лещенко К.І., який був призначений за клопотанням представника ОСОБА_5 по справі № 314/1484/17, поясненнями спеціалістів ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_7 .
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 травня 2026 року клопотання представника позивача задоволено частково. 
Призначено у цивільній справі № 314/3487/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у володінні та користуванні земельною ділянкою судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено такі питання:
- чи відповідають площа, конфігурація, межі земельних ділянок, а саме: 2321583600:03:002:0012; 2321583600:03:001:0556; 2321583600:03:001:0558; 2321583600:03:001:0343 по фактичному користуванню документації із землеустрою, на підставі якої здійснювалось формування та державна реєстрація даних земельних ділянок та інформації про ці земельні ділянки, яка міститься в Державному земельному кадастрі? Якщо не відповідають, то в чому полягає така невідповідність ?
- чи можливо надати схему взаємного розташування земельних ділянок з кадастровими номерами 2321583600:03:001:0558 та 2321583600:03:002:0012 в натурі (на місцевості) згідно з координатами цих земельних ділянок та відповідно до документації із землеустрою із зазначенням площі кожної земельної ділянки за її фактичним розташуванням, а також площі кожної земельної ділянки за даними документації із землеустрою та інформації про дані земельні ділянки, яка міститься в Державному земельному кадастрі? Якщо так, то слід виготовити таку схему;
- чи можливо надати схему взаємного розташування земельних ділянок з кадастровими номерами 2321583600:03:001:0556 та 2321583600:03:002:0012 в натурі (на місцевості) згідно з координатами цих земельних ділянок та відповідно до документації із землеустрою із зазначенням площі кожної земельної ділянки за її фактичними розташуванням, а також площі кожної земельної ділянки за даними документації із землеустрою та інформації про дані земельні ділянки, яка міститься в Державному земельному кадастрі? Якщо так, то слід виготовити таку схему;
- чи можливо надати схему взаємного розташування земельних ділянок з кадастровими номерами 2321583600:03:001:0343 та 2321583600:03:002:0012 в натурі (на місцевості) згідно з координатами цих земельних ділянок та відповідно до документації із землеустрою із зазначенням площі кожної земельної ділянки за її фактичним розташуванням, а також площі кожної земельної ділянки за даними документації із землеустрою та інформації про дані земельні ділянки, яка міститься в Державному земельному кадастрі? Якщо так, то слід виготовити таку схему.
Проведення експертизи доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса».
Попереджено експертів про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків.
Направлено експертам для проведення експертизи копію ухвали та матеріали цивільної справи № 314/3487/25.
Роз`яснено сторонам наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст. 109 ЦПК України.
Витрати по проведенню експертизи покладено на   ОСОБА_2 .
Зупинено провадження у справі № 314/3487/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у володінні та користуванні земельною ділянкою на час проведення експертизи до отримання висновку експерта.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Ведмедовської Г.О., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставин справи, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що предметом спору є порушення прав позивача у користуванні земельною ділянкою з к.н. 2321583600:03:002:0012.
Натомість, суд, постановляючи оскаржувану ухвалу, вийшов за межі заявлених позовних вимог, та призначив експертизу щодо земельних ділянок з к.н. 2321583600:03:001:0556; 2321583600:03:001:0558; 2321583600:03:001:0343, які не перебувають ні у власності позивача, ні у користуванні, тому не доцільно проводити експертизу на ті земельні ділянки, які не є предметом оскарження.
Звертає увагу, що суд першої інстанції вирішив доручити експертам проведення експертизи щодо земельної ділянки з к.н. 2321583600:03:001:0343, проте, здійснити таку експертизу буде неможливо, бо вищевказана земельна ділянка на сьогодні не існує.
Так, у 2018 році за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_8 було розроблено ФОП ОСОБА_6 технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділнка), для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
За наслідком поділу земельної ділянки з к.н. 2321583600:03:001:0343, утворилися дві земельні ділянки 2321583600:03:001:0556, загальною площею 0,013 га, та 2321583600:03:001:0058, площею 0,1933 га. За таких обставин, така експертиза не може бути проведена через відсутність земельної ділянки з к.н. 2321583600:03:001:0343.
Крім того, вже досліджувалося питання правомірності набуття у власність та поділу родиною ОСОБА_9 земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 у справі № 314/1089/19. Тобто, Вільнянським районним судом Запорізької області та Запорізьким апеляційним судом вже встановлювалися та перевірялися обставини по даній справі. За результатом чого суди вирішили, що жодних порушень в приватизації та поділі не було. Суди вирішили, що приватизація та поділ є законними.
На думку скаржника, судом першої інстанції проігноровано факт того, що у питаннях щодо накладення земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Матвіївки, та щодо самобудов ОСОБА_10 вже були не однократно надані висновки фахівців, зокрема: судовим експертом Лещенко К.І., який був призначений за клопотанням представника ОСОБА_5 по справі № 314/1484/17, поясненнями спеціалістів ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_7 . Вказані фахівці ніяких накладень між земельними ділянками, які розташовані під домоволодінням по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 - не виявили, та більше того, підтвердили факт використання родиною ОСОБА_10 земельної ділянки більшої площі, аніж у належних їм правовстановлюючих документах.
Наголошує на тому, що на Публічній кадастровій карті добре видно, що суміжні земельні ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 не мають ні накладень, ні будь-яких інших помилок.
Звертає увагу, що ні позивач, ні суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не зазначають підстави сумніватися у попередніх висновках експертів.
Також наголошує на тому, що з оскаржуваної ухвали не зрозуміло яка саме це буде експертиза: повторна чи додаткова експертиза.
Під час розгляду даної справи в суді першої інстанції відповідач повідомив про те, що проведення даної експертизи призведе лише до затягування процесу, результатом чого буде неможливість виконання експертом даної ували суду через зазначені вище обставини, а саме, відсутність земельної ділянки з к.н. 2321583600:03:001:0343. Тому, враховуючи те, що предметом спору є порушення прав та інтересів позивача в користуванні належною йому на праві приватної власності земельною ділянкою з к.н. 2321583600:03:002:0012, позивач не позбавлений права здійснити дії щодо відновлення (встановлення) меж земельної ділянки.
Отже, без проведення призначеної судом першої інстанції експертизи можливо встановити дійсні обставини в цій справі.
Зауважує, що схоже питання щодо призначення експертизи за аналогічних умов досліджував суд у справі № 331/3112/19. За наслідком чого суд не знайшов підстав проводити експертизу та затягувати процес розгляду справи.
Учасники справи наданим процесуальним законом правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористались. 
Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції в повній мірі вищевказаним вимогам закону не відповідає. 
Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Разом з тим, вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від встановленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Так, відповідно до частини 1 статті 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Частиною 2 статті 102 ЦПК України, встановлено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Висновок експерта є однім із засобів доказування даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Призначення експертизи є способом забезпечення доказів.
Підстави, умови та порядок призначення експертизи судом регламентовано статтею 103 ЦПК України.
Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу (частина 2).
При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза) (частина 3).
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом (частина 4).
Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (частина 5).
Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта (частина 6).
Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів (частина 7).
Частиною 1 статті 104 ЦПК України встановлено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Необхідність у призначенні експертизи має бути обумовлена обставинами, викладеними у позовній заяві, запереченнях інших учасників справи чи поданими доказами з метою отримання докладного опису проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, що можуть бути використані для вирішення спору.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин, які входять до предмету доказування, необхідні спеціальні знання в галузі земельно-технічних відносин, є необхідність призначити в справі судову земельно-технічну експертизу, заперечення щодо призначення експертизи не приймаються до уваги, оскільки посилання на інші справи в даному випадку не спростовують необхідність призначення експертизи в цій справі, також суд задовольнив клопотання частково, оскільки вважав за необхідне скорегувати питання, крім того, не допускається задавати експерту питання права та, як вбачається з позову, предметом спору є й ділянка 2321583600:03:001:0558.
Відповідно до ч. 1 статті 260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається з:
1) вступної частини із зазначенням:
а) дати і місця її постановлення;
б) найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів);
в) імен (найменувань) учасників справи;
2) описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою;
3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу;
4) резолютивної частини із зазначенням:
а) висновків суду;
б) строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Колегія наголошує, що оскаржувана ухвала не містить належно викладеної мотивувальної частини. Так, суд першої інстанції, не мотивував відхилення всіх суттєвих доводів, які викладені у запереченнях на клопотання про призначення експертизи, лише зазначивши, що заперечення щодо призначення експертизи не приймаються до уваги, оскільки посилання на інші справи не спростовують необхідність призначення експертизи в цій справі.
Разом із тим, у запереченнях на клопотання представником відповідача наголошувалося, що земельної ділянки 2321583600:03:001:0343 не існує, адже внаслідок її поділу утворилися дві земельні ділянки 2321583600:03:001:0556 загальною площею 0,013 га та 2321583600:03:001:0058 площею 0,1933 га. Отже, проведення експертизи щодо земельної ділянки 2321583600:03:001:0343 не можливо, оскільки вказаної земельної ділянки на сьогодні не існує.
Суд першої інстанції у мотивувальній частині ухвали не зазначив чому він не бере до уваги вказані заперечення та визначив питання, з яких має бути проведена експертиза, у тому числі і щодо земельної ділянки з к.н. 2321583600:03:001:0343, в той час як за наслідком поділу земельної ділянки з к.н. 2321583600:03:001:0343 утворилися дві земельні ділянки 2321583600:03:001:0556 площею 0,013 га та 2321583600:03:001:0058 площею 0,1933 га, що підтверджується Витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала, яка перешкоджає подальшому провадженню по справі, не відповідає вимогам ст. 260 ЦПК України, тому на підставі ст. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Ведмедовської Ганни Олексіївни задовольнити.
Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 травня 2026 року у цій справі скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повне судове рішення складено 10 липня 2026 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді М.С. Гончар

Е.А. Онищенко