справа № 179/1713/26 
провадження № 3/179/352/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2026 року  с-ще Магдалинівка

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Чорна А.О., 
при секретарі судового засідання Пантєлєєвій Д.А., 
за участю: прокурора Школи С.О.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши об`єднані адміністративні матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої головним спеціалістом відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,
якій роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП,-
у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-7 та ч.1 ст.172-7 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшли адміністративні матеріали з Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених:
ч.1 ст.172-7 КУпАП (справа № 179/1713/26, провадження № 3/179/352/26) та
ч.2 ст.172-7 КУпАП (справа № 179/1714/26, провадження № 3/179/353/26).
Постановою судді від 10.09.2026 адміністративні справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП були об`єднані в одне провадження, з присвоєнням об`єднаній справі єдиного номеру - справа № 179/1713/26, провадження № 3/179/352/26.
ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» 17.09.2025 не повідомила у встановленому законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів колегіальний орган – комісію з перевірки організації та ведення військового обліку в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях на території Самарівського район, до склад якої вона входила та яка в цей час проводила перевірку СФГ "Медок» (код ЄДРПОУ 24606055), з яким в свою чергу у її чоловіка існували цивільно-правові відносини майнового характеру, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.
Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п.1 ч.1 ст.28, ч.2 ст.35-1 Закону України «Про запобігання корупції» 17.09.2025 вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме взяла участь як член комісії з перевірки організації та ведення військового обліку в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях на території Самарівського району відносно СФГ «Медок» (код ЄДРПОУ 24606055), з яким в свою чергу у її чоловіка існували цивільно-правові відносини майнового характеру, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.
Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнала, просила закрити провадження по адміністративним справам відносно неї за ч. 1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки в її діях відсутня об`єктивна сторона адміністративних правопорушень.
Прокурор у судовому засіданні підтримав протоколи та просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити покарання у вигляді двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки її провина доведена матеріалами справи та в її діях наявний склад адміністративних правопорушень. 
Представник ОСОБА_1 – адвокат Стадницький А.В. у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та клопотання про закриття адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки предметом перевірки на підприємстві СФГ «Медок» був стан військового обліку. Відповідальність за порушення військового обліку передбачена ст. 210-1 КУпАП. При виявленні порушення з боку СФГ «Медок» ведення військового обліку до адміністративної відповідальності можливо було б притягнути відповідних посадових осіб СФГ «Медок», а не чоловіка ОСОБА_1 . Проведення перевірки СФГ «Медок» ні для чоловіка ОСОБА_1 , ні для неї особисто, ні для СФГ «Медок» не могло створити жодних матеріальних наслідків та не могло би вплинути на договірні відносини між СФГ «Медок» та ОСОБА_2 , зокрема, щодо перерахування орендної плати орендарем орендодавцю. Тому вважає, що у ОСОБА_1 був відсутній обов`язок повідомлення про конфлікт інтересів, оскільки такий конфлікт інтересів, як і її приватний інтерес, відсутні. Тому в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали об`єднаної справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 9 ч. 1 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У судовому засіданні встановлено, що 19.08.2026 були складені протоколи у відношенні ОСОБА_1 № 774 та № 775 про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП відповідно. 
Процесуальна форма та зміст протоколів відповідають вимогам ст. 256 КУпАП. 
Частиною першою статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які впливають на об`єктивність або неупередженість прийняття нею рішень, призводять до невиконання або неналежного виконання нею посадових обов`язків, і тому зобов`язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього.
Частиною другою статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, полягає в діях особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які впливають на об`єктивність або неупередженість прийняття нею рішень, призводять до невиконання або неналежного виконання нею посадових обов`язків, і тому зобов`язана була утриматись від вчинення певних дій або прийняття певних рішень, однак не зробила цього.
Диспозиції цих частин статті є бланкетними і лише описують безпосередньо самі правопорушення, для повного визначення ознак цих правопорушень відсилають до інших галузей права, тобто до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів,які визначають правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.
Відповідно до примітки до ст.172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".
Відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції»  суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.
Суб`єктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчинюється лише з корисливих спонукань. Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага для себе чи близьких осіб. Тобто, навіть при наявності суперечності між приватними інтересами особами та її службовими повноваженнями, обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень. При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.
Таким чином, хоча ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено обов`язок особи повідомляти про наявність у неї потенційного чи реального конфлікту інтересів, проте адміністративна відповідальність за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП настає лише за неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї реального конфлікту інтересів та за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Обов`язковим елементом складу адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 172-7 КУпАП, є наявність умов реального конфлікту інтересів, що прямо передбачено диспозицією цієї статті.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Статтею 1 Закону України "Про запобігання корупції" та п. 2 Примітки до ст. 172-7 КУпАП, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.
Виходячи із системного аналізу вказаних термінів, для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно чітко установити: що а) приватний інтерес наявний, б) він суперечить службовим чи представницьким повноваженням і в) така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій; наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.
Слід зазначити, що конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.
Приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях, що зазначено у абзаці 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».
Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», в тому числі посадова особа юридичної особи публічного права, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
Відповідно до ст. 35-1 ЗУ «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.
Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.
Під час вирішення питання про притягнення особи до юридичної відповідальності, у даному випадку визначальним є те, що особа приймає рішення або вчиняє дії у межах своїх службових повноважень за наявності приватного інтересу, який впливає на їх об`єктивність чи неупередженість.
Частиною 1 ст. 4 Закону визначено, що Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.
Пунктом 15 ч. 1 ст. 11 Закону серед повноважень НАЗК передбачено також надання роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, застосування інших положень цього Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів, захисту викривачів.
Таким чином, роз`яснення та методичні рекомендації НАЗК мають офіційний характер і підлягають врахуванню при застосуванні норм антикорупційного законодавства.
Відповідно до роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції у своїх методичних рекомендаціях «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» конфлікт інтересів може існувати у особи в ситуації, коли одночасно наявні такі його складові:
- в особи є приватний інтерес;
- в особи наявні службові повноваження, під час реалізації яких вона може на власний розсуд вчиняти дії, приймати рішення саме з питання, у якому в неї наявний приватний інтерес;
- такі службові повноваження мають дискреційний характер (тобто є такими, коли особа може на власний розсуд обирати з кількох юридично допустимих дій, рішень).
Саме сукупність зазначених факторів дає підстави стверджувати, що приватний інтерес особи може впливати на об`єктивність та неупередженість під час вчинення особою дії, прийняття рішення, а отже, в особи є конфлікт інтересів.
За відсутності принаймні однієї із складових – службових повноважень дискреційного характеру та/або приватного інтересу – конфлікт інтересів не виникає.
Приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових / представницьких повноважень, що є дискреційними.
Дискреція – можливість діяти на власний розсуд, обираючи з декількох можливих варіантів дій, рішень, або навпаки – не вчиняти дію, не приймати рішення (тобто бездіяти).
Судом встановлено, що відповідно до актового запису про шлюб від 29.07.1989 № 08, ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 035628, виданого 05.04.2000, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 421, ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 5,100 га, розташована на території КДСП ім. Шевченка Приютської сільської ради.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів від 21.07.2026 № 486701077, земельна ділянка площею 5.1 га (кадастровий номер 1222386500:02:001:0667), яка належить на праві власності ОСОБА_2 , перебуває в оренді СФГ «Медок». Дата укладення договору 11.07.2012, дата закінчення – 11.07.2035.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 02.03.2023 № 58 призначено ОСОБА_1 на посаду головного спеціаліста відділення обліку мобілізаційної роботи першого відділу (ОС 020296) ІНФОРМАЦІЯ_5 та присвоєно 9 ранг державного службовця.
Відповідно до розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації від 15.01.2025 № Р-4/0/328-25 «Про стан військового обліку призовників і військовозобов`язаних на території Самарівського району у 2024 році та завдання щодо його поліпшення на 2025 рік», ОСОБА_1 включена до складу комісії з перевірки організації та ведення військового обліку в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях на території Самарівського району на 2025 рік.
Відповідно до Плану проведення перевірок стану військового обліку в державних органах, органах місцевого самоврядування, підпорядкованих структурних підрозділах виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, на підприємствах, в установах та організаціях на території Самарівського району на 2025 рік, затвердженого розпорядженням голови Новомосковської районної державної адміністрації від 11.04.2025 № Р-80/0/328-25, датою перевірки СФГ «Медок» (ЄДРПОУ 24606055) встановлено як вересень 2025 року.
17.09.2025 комісія з перевірки організації та ведення військового обліку в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях на території Самарівського району проводила перевірку СФГ «Медок» (ЄДРПОУ 24606055), про що складено акт, який ОСОБА_1 підписала в якості члена комісії.
З досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом відділення обліку мобілізаційної роботи першого відділу (ОС 020296) ІНФОРМАЦІЯ_6 , якій присвоєно 9 ранг державного службовця відповідно до положень п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.
Встановлено, що 17.09.2025 комісія з перевірки організації та ведення військового обліку в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях на території Самарівського району проводила перевірку СФГ «Медок» (ЄДРПОУ 24606055). В склад комісії входила головний спеціаліст відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_1 . За результатами перевірки СФГ «Медок» порушень виявлено не було, про що складено акт, який ОСОБА_1 підписала в якості члена комісії.
Земельна ділянка площею 5.1 га (кадастровий номер 1222386500:02:001:0667), яка належить на праві власності ОСОБА_2 , який є чоловіком ОСОБА_1 , перебуває в оренді СФГ «Медок». Дата укладення договору 11.07.2012, дата закінчення – 11.07.2035. За оренду земельної ділянки ОСОБА_2 щороку отримує дохід.
ОСОБА_1 до голови та членів комісії з приводу наявності у неї реального конфлікту інтересів не зверталася. Запис про такий факт в акті перевірки відсутній.
Доводи захисника стосовно відсутності у ОСОБА_1 приватного інтересу та конфлікту інтересу, викладені у клопотанні про закриття провадження по справі, суд відхиляє, оскільки чоловік є близькою особою ОСОБА_1 , а наявність договору оренди землі між ОСОБА_2 та СФГ «Медок» створює приватний інтерес майнового характеру, так як її чоловік отримує дохід від оренди землі. Перевірка військового обліку на СФГ «Медок» дає ОСОБА_1 службові повноваження, які можуть вплинути на цей інтерес.ОСОБА_1 , як член комісії, наділена повноваженнями оцінювати діяльність СФГ «Медок», виявляти порушення та фіксувати їх в акті перевірки. Наявність майнового інтересу її чоловіка з СФГ «Медок» може вплинути (або створити враження, що впливає) на об`єктивність та неупередженість дружини, як члена комісії, під час підписання акту перевірки чи фіксації порушень. Реальний конфлікт інтересів у ОСОБА_1 виникає безпосередньо під час проведення перевірки, винесення оцінок, складання та підписання акту за її результатами.
Приватний інтерес ОСОБА_1 зумовлений договірними відносинами її чоловіка з підприємством СФГ «Медок», яке вона перевіряла, та від якого її чоловік отримує дохід. Вказана обставина, на думку суду сама по собі може впливати на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень ОСОБА_1 стосовно цього підприємства.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів голову та членів комісії та взяла участь як член комісії з перевірки організації та ведення військового обліку в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях на території Самарівського району відносно СФГ «Медок», суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП.
Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП, а саме: ОСОБА_1 не повідомила у встановленому законом порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів колегіальний орган - комісію з перевірки організації та ведення військового обліку в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях на території Самарівського район та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів.
При цьому, необізнаність особи із вимогами закону не є підставою звільнення від відповідальності з урахуванням вимог ст. 68 Конституції України, якою передбачено, що незнання законів не звільняє від юридичною відповідальності.
Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, які пом`якшують відповідальність за адміністративні правопорушення, відповідно до частини 1 статті 34 КУпАП, суддею не встановлено.
Обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, відповідно до статті 35 КУпАП, суддею не встановлено.
Згідно ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
На підставі ст. 36 КУпАП, суд накладає адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, яка передбачає накладення адміністративного стягнення у виді штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 та визначенні їй розміру, суд враховує характер вчинених правопорушень, пов`язаних з корупцією, особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та вважає, що саме це адміністративне стягнення та його розмір буде сприяти вихованню відносно додержання законів України, а також запобігати вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 665,6 грн.
З урахуванням зазначеного та керуючись ст.ст. 32, 33, 40-1, ч.ч.1,2 ст.172-7, 245, 252, 280 КУпАП, ст. ст. 1, 3, 27, 28 Закону України «Про запобігання корупції», суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 665 гривень 60 копійок.
Роз`яснити  ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурором такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя А.О. Чорна