Справа № 529/377/26
Провадження № 2/529/459/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

06 липня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді Петренко Л.Є.
з участю секретаря – Звягольської В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

встановив:
Представник позивача ТОВ «ФК «Солвентіс» 22.04.2026 звернувся до суду з позовною заявою, яка сформована в системі "Електронний суд" в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним дого вором та понесені судові витрати. 
В обґрунтування позову представник позивача вказав про те, що 18.08.2020 між ТОВ «Алекскредит» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №3860306, який підписаний останнім електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 7 000 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок.
29.10.2025 між ТОВ «Алекскредит» та ТОВ «Секвоя Капітал» укладено договір факторингу №29/10-2025, відповідно до умов якого ТОВ «Алекскредит» відступило ТОВ «Секвоя Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 3860306. 
31.10.2025 ТОВ «Секвоя Капітал» та ТОВ «ФК «Солвентіс» уклали договір факторингу №ДФ-31102025 на підставі якого відбулось відступлення права вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 3860306, укладеним з відповідачем ОСОБА_1 .
Представник позивача вказує, що відповідач ОСОБА_1 має загальний розмір заборгованості за вказаним кредитним договором в сумі 45 570 грн., яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням в сумі – 7 000 грн., та нарахованими відсотками в сумі 38 570 грн., яку і просить стягнути з відповідача на його користь, а також понесені витрати у вигляді сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
04.05.2026 суддею Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі визначено порядок її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, однак у самій позовній заяві та клопотанні від 28.05.2026 вказав про розгляд справи у його відсутність. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду повернуто конверти із судовими повістками на 01.06.2026 та 06.07.2026, які надсилалися ОСОБА_1 рекомендованим листом, на адресу його місця реєстрації, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місце знаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
З огляду на норми ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається повідомлений належним чином про розгляд справи.
За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
18.08.2020 між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту № 3860306, за умовами якого товариство надало відповідачеві ОСОБА_1 кредит в сумі 7 000 грн. на інші споживчі цілі без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки за користування таким (а.с.19).
Кредит надано в безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника – п. 1.4.
При використанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають в базовий період з 18.08.2020 до 28.08.2020 – 1,7 % за один день користування. В спеціальний період з 29.08.2020 до 24.02.2021 – 3% за один день користування кредитом – 1.7.3 договору.
Разом з тим сторонами договору у п. 1.7.2 погоджено, що в разі сплати позичальником відсотків за користування кредитом протягом 10 календарних днів з 18.08.2020 до 28.08.2020 (включно) процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,45 %.
Сторони погодили, що строк дії договору встановлюється з дати укладення договору 18.08.2020 до кінцевої дати виконання договору 24.02.2021 включно – п. 3.1 договору.
Умови пролонгації вказаного договору сторони не узгоджували та таким не передбачено.
Договір про надання кредиту підписано позичальником ОСОБА_1 електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора PS3860306.
Крім того, відповідачем ОСОБА_1 підписано графік платежів, який є Додатком № 1 до договору про надання кредиту № 3860306, а також паспорт споживчого кредиту (а.с. 21, а.с. 46-47).
Свої зобов`язання за договором про надання фінансових послуг ТОВ «Алекскредит» виконало у повному обсязі, надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, який склав 7 000 200 грн. шляхом переказу грошових коштів на картку № НОМЕР_1 , рахунок по якій належить відповідачеві ОСОБА_1 , що підтверджується листом випискою по рахунку, наданою на виконання ухвали суду АТ КБ «ПриватБанк». 
Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем по справі, відповідачу ОСОБА_1 нараховано заборгованість за тілом кредиту в сумі 7 000 грн., нарахування відсотків з 18.08.2020 по 28.08.2020 відповідачу здійснювалось в сумі по 101 грн. 50 коп. вдень, що становить 1,45 %, з 29.08.2020 по 07.09.2020 відсотки нараховувались в розмірі 119 грн. вдень, що складає 1,7 %, а з 08.09.2020 по 06.03.2021 нарахування відсотків здійснювалось за відсотковою ставкою в розмірі 3%, тобто по 210 грн. вдень. (а.с.16-18). 

Відповідач ОСОБА_1 належним чином свої договірні зобов`язання не виконував, платежів на погашення кредиту вніс лише один платіж 29.08.2020 в сумі 1 015 грн., в подальшому платежі не вносив, як наслідок по такому утворилась заборгованість, яка згідно з вказаного розрахунку складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 7 000 грн, нарахованих відсотків в сумі 38 570 грн., що становить загальну суму 45 570 грн. (а.с. 16-18).
Разом з тим, з даного розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування відсотків здійснювалось по 06.03.2021, а сам строк дії договору сторонами узгоджено до 24.02.2021, тобто за межами строку кредитування.
Доказів пролонгації вказаного договору матеріали справи не містять та таким не передбачені.
Оскільки сторони у самому договорі погодили строк повернення кредитних коштів, відсотків – 24.02.2021, вказаний договір не пролонговано, тому нарахування відсотків за таким є правомірним до 24.02.2021 включно.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №14-10цс18), від 04 липня 2018 року (справа №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (справа №202/4494/16-ц (14-318цс18).
Нарахування процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 ЦК України після спливу строку кредитування кредитодавцем не здійснювалося.
Право ТОВ «Алекскредит» зі спливом строку кредитування нараховувати відсотки за кредитом припинилося, тому нараховані відсотки з 25.02.2021 по 06.03.2021 в сумі 2 100 грн, які нараховані за межами строку кредитування є неправомірними.
Таким чином, загальна заборгованість за нарахованими відсотками за вказаним кредитним договором станом на 24.02.2021 становила 36 890 грн., а реальна заборгованість за договором становить 43 890 грн. 
Норми права, які підлягають застосуванню.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Як вбачається із матеріалів справи, договір між ТОВ «Алекскредит» та відповідачем ОСОБА_1 укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
В п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі - ч. 2 ст. 639 ЦК України.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк встановлений договором або Законом (ст. 612 ЦК України).
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
29.10.2025 між ТОВ «Секвоя Капітал» та ТОВ «Алекскредит» укладено договір факторингу №29/10-2025, у відповідності до умов якого ТОВ «Алекскредит» передає (відступає) ТОВ «Секвоя Капітал» за плату, а ТОВ «Секвоя Капітал» приймає належні ТОВ «Алекскредит» права грошової вимоги до Боржників, які вказані у реєстрі боржників (а.с. 22-26).
Договір вступає в силу з дня його підписання уповноваженими представниками Сторін, скріплення їх печатками (за умови їх використання) і діє до 31.12.2025, а в частині виконання зобов`язань, до повного виконання сторонами зазначених зобов`язань - п. 10.1 договору факторингу (а.с. 25 зворот).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників за Договором факторингу, ТОВ «Секвоя Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3860306 в сумі 45 570 грн., з яких 7 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 38 570 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 14).
31.10.2025 між ТОВ «Секвоя Капітал» та ТОВ «ФК «Солвентіс» укладено договір факторингу №ДФ-31102025, у відповідності до умов якого ТОВ «Секвоя Капітал» передає (відступає) ТОВ «ФК «Солвентіс» за плату, а ТОВ «ФК «Солвентіс» приймає належні ТОВ «Секвоя Капітал» права грошової вимоги до Боржників, які вказані у реєстрі боржників (а.с. 29-36).
Як вбачається з копії платіжної інструкції №1118 від 05.11.2025 ТОВ «ФК «Солвентіс» сплатило ціну придбання за договором факторингу № ДФ-31102025 від 31.10.2025 (а.с.49).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників за Договором факторингу, ТОВ «ФК «Солвентіс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3860306 в сумі 45 570 грн., з яких 7 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 38 570 грн.- заборгованість за відсотками.
Будь-яких штрафних санкцій, як ТОВ «Секвоя Капітал» так і позивачем після отримання права вимоги до відповідача, нараховано не було.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Таким чином, ТОВ «ФК «Солвентіс» наділено правом грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 3860306 від 18.08.2020.
Отже, враховуючи ту обставину, що в порушення умов кредитного договору взяті на себе зобов`язання відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконав, реальна заборгованість за яким становить загальну суму 43 890грн. 88 коп. (7 000 грн. 08 коп. тіло кредиту + 36 890 грн. відсотки в межах строку кредиту), суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Солвентіс» підлягають частковому задоволенню.
Стосовно стягнення з відповідача ОСОБА_1 понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне.
Частиною 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивач просить стягнути на його користь з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 6 000 грн. та сплачений судовий збір 2 662 грн. 40 коп..
Відповідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог.
Так, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню на 95,43 %. Відтак, виходячи з загального розміру вартості правничої допомоги заявленої стороною позивача, сума що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача становить 5 725 грн. 80 коп.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.
До того ж у додатковій постанові КГС ВС від 30.08.2023 № 911/3586/21 Верховний Суд зазначає, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
На підтвердження факту отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат, представником позивача подано копії: договору про надання правової допомоги №43657029/03 від 02.01.2026, Додаткової угоди №3860306 від 27.03.2026, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, Детальний опис наданих послуг від 02.01.2026. 
Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги рівень складності справи, юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, однак сторони участі в розгляд справи не приймали, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію співрозмірності витрат на правничу допомогу з розміром задоволених позовних вимог, а також враховуючи те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі понесені витрати на професійну правничу допомогу, дійшов до висновку про наявність підстав для зменшення витрат на правничу професійну допомогу, яка заявлена до відшкодування представником позивача до 3 000 грн., які є співмірними з розміром задоволених позовних вимог.
Крім того, з відповідача ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в сумі пропорційно задоволених позовних вимог, а саме 2 540 грн. 73 коп.
Керуючись статтями 76-81, 141, 258-259, 264-265, 354-355 ЦПК України, суд,

ухвалив:
Задовольнити частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс», (вул.. Симона Петлюри, 21/1, в м. Бровари Київської області, код ЄДРПОУ 43657029, НОМЕР_3 в АТ «Сенс Банк», МФО 300346) заборгованість за кредитним договором № 3860306 від 18.08.2020, яка складається із заборгованості за тілом кредита в сумі 7 000, нарахованих відсотків в сумі 36 890 грн., а всього 43 890 (сорок три тисячі вісімсот дев`яносто) грн.. 
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс», (вул.. Симона Петлюри, 21/1, в м. Бровари Київської області, код ЄДРПОУ 43657029, НОМЕР_3 в АТ «Сенс Банк», МФО 300346) понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2 540 грн. 73 коп. та витрат понесених на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн., а всього 5 540 (п`ять тисяч п`ятсот сорок) грн. 73 коп.
Відмовити в задоволенні іншої частини позовних вимог. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, а саме безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуюча Л.Є. Петренко