Справа № 638/11580/26
Провадження № 3-в/638/29/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Цвіра Д.М., розглянувши заяву  ОСОБА_1 , про розстрочку виконання постанови Шевченківського районного суду м.Харкова від 27.05.2026 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розстрочення виконання постанови Шевченківського районного суду м.Харкова від 27 травня 2026 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн, в якій просить розстрочить виконання постанови в частині сплати штрафу терміном на 8 місяці.
В обгрунтування заяви вказує на те, що у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, на даний час він не має можливості сплатити штраф у повному обсязі у встановлений законом строк.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.
Суд, вивчивши подану заяву, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до такних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що постановою Шевченківського районного суду м. Харкова від 27.05.2026 накладено на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.
Постанова суду від 27.05.2026 в апеляційному порядку оскаржена не була та набрала законної сили.
Обов`язковість постанови про накладення адміністративного стягнення регламентована ст. 298 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якої законодавцем визначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Положеннями ч. 1 ст. 307 КУпАП визначено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Наслідком порушення вказаного обов`язку порушником є направлення постанови для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, внаслідок чого з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; стягнення витрат на облік зазначених правопорушень (ст. 308 КУпАП).
Відповідності до ст.304 КУпАП питання пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.
Згідно із ч.2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.
Суд бере до уваги, що положеннями ст. 301 КУпАП передбачено лише відстрочку, а не розстрочку виконання постанови по справі.
З урахуванням того, що КУпАП не передбачає розстрочки виконання рішення, а тільки відстрочку, а тому суд кваліфікує подану заяву саме як заяву про відстрочення виконання рішення, оскільки за своїм змістом стосується важкого матеріального становище особи та неможливістю сплати штрафу у цей час.
Законодавець не визначає, на підставі якого документа може бути надана відстрочка. Як правило, така відстрочка може бути надана на підставі письмового звернення (клопотання). У ньому повинні бути наведені обставини, що вказують на неможливість негайного виконання постанови, на підтвердження чого заявник має надати документи, що підтверджують такі обставини. Допускається відстрочка з поважних причин, які дійсно перешкоджають негайному виконанню постанови (наприклад, довідки про доходи, їх відсутність з податкового органу, інші відомості про відсутність доходів (рух коштів на банківських рахунках), інформація про отримання допомоги тощо).
Звертаючись до суду із заявою про розстрочення (відстрочення) виконання постанови суду, заявник посилається на те, що на даний час він не має можливості сплатити штраф у повному обсязі у встановлений законом строк у зв`язку з скрутним матеріальним становищем.
На підтвердження вказаних обставини до заяви не додано жодного документу, який би підтвердив майновий стан заявника.
Згідно із ст.303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови відповідно до ст.301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Розглянувши подану ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови, суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки заявником на підтвердження викладених у заяві обставин скрутного матеріального стану, не надано суду жодного доказу, який би підтверджував означені обставини.
Суду не надано доказів в обгрунтування обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).
Суд звертає увагу, що саме по собі посилання на скрутне матеріальне становище, відсутність стабільного доходу не є безумовною підставою для розстрочення виконання рішення суду.
Оскільки заявником не було надано належних та допустимих доказів наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за яких суддя може прийняти рішення про таку розстрочку, а також враховуючи, що нормами КУпАП не передбачено наявності інших обставин (підстав), при існуванні яких можливо розстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, вважаю, що підстави для задоволення заяви відсутні.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про розстрочення виплати штрафу.
Згідно ст.298 КУпАП України постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Водночас, варто звернути увагу ОСОБА_1 , що за наявності підстав відстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, останній може звернутися до суду з таким клопотанням повторно, долучивши до нього докази на підтвердження таких обставин.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.298-301,307-310 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви  ОСОБА_1 , про розстрочку виконання постанови Шевченківського районного суду м.Харкова від 27.05.2026 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп - відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя        Д.М. Цвіра