Справа № 505/2163/25
№ 2/505/1445/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року м. Подільськ
Подільський міськрайонний суд Одеської області 
у складі: головуючої судді Ващук О.В.,
за участі секретаря судового засідання – Піскунова Д.С.,
представник позивача ОСОБА_1 – адвоката Хижняк А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільськ в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
встановив:
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник позивача – адвокат Хижняк А.В., звернулась в суд із позовом до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері – ОСОБА_2 .
В обґрунтування поданої заяви представник позивача – адвокат Хижняк А.В. зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є матір`ю позивачки. Вказує, що позивачка є єдиною дочкою ОСОБА_2 , та є єдиною спадкоємицею. Однак, вчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки не знала про наявність спадкового майна, під час генерального прибирання виявила заповіт. Вказані обставини просить визнати поважними причинами пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини та визначити їй додатковий строк три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подачі нотаріусу такої заяви.
Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 03 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 
Представник позивача - адвокат Хижняк А.В. 17 липня 2025 року подала до суду заяву про усунення недоліків.
Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 15 серпня 2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 06 листопада 2025 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано з Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі належним чином засвідчену копію спадкової справи №73к/2025, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 06 лютого 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача – адвокат Хижняк А.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Зазначила, що позивачка є єдиною спадкоємицею, строк на прийняття спадщини пропустила через збройну агресію російської федерації проти України та оголошення у зв`язку з цим військового стану в Україні, також зазначила, що позивачці не було відомо про наявність спадкового майна. Крім того, просила суд врахувати, що пропущений позивачкою строк є незначним (чотири місяці).
Представник відповідача - Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області - сільський голова Паламарчук С. подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. Крім того зазначив, що проти заявлених вимог не заперечують, позов вважають обґрунтованим.
Заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Бочманівка Подільського району Одеської області померла ОСОБА_2 ,що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 24 липня 2024 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси).
Після смерті ОСОБА_2  відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою, АДРЕСА_1 .
06 травня 2025 року Приморською державною нотаріальною конторою у м.Одеса відкрито спадкову справу № 73/1к/2025 до майна померлої ОСОБА_2 .
З матеріалів спадкової справи № 73/1к/2025, заведеної 06 травня 2025 року щодо майна померлої ОСОБА_2 , встановлено, що на день смерті  ОСОБА_2  була зареєстрована та проживала одна за адресою АДРЕСА_1 .
Також, встановлено, що 17 травня 2016 року ОСОБА_2 склала заповіт, зареєстрований в реєстрі №02, який був посвідчений секретарем Бочманівської сільської ради Котовського району Одеської області, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом буде мати право заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
06 травня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .
Також, з матеріалів спадкової справи встановлено, що листом №277к/02-14 від 07.05.2025 року державний нотаріусПриморською державною нотаріальною конторою у м.Одеса, повідомив ОСОБА_1 , що 06.05.2025 року було заведено спадкову справу щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 . Водночас через те, що ОСОБА_1 подала відповідну заяву з пропуском встановленого чинним законодавством строком, а саме 06.05.2025 року, у зв`язку з чим, роз`яснено їй про необхідність звернутися до суду для визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.
Зі змісту спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 вбачається, що будь-які інші особи, окрім ОСОБА_1 , не зверталися з відповідною заявою для прийняття спадщину.
Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи.
Судом також встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_2 , виданого 15 червня 1971 року, складеного російською мовою, матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зазначено « ОСОБА_4 ». Водночас матеріали справи не місять відомостей про встановлення факту родинних відносин позивача з ОСОБА_2 . 
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно частини 1 статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року №6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження №61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі №750/262/20 (провадження №61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі №145/148/20 (провадження №61-16153св20).
Відповідно до роз`яснень, даних у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла  ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Отже, протягом 6 місяців з дня смерті спадкодавця, особи, які вважають себе його спадкоємцями, повинні заявити своє право на спадщину.
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно витягу з реєстру територіальної громади позивачка - ОСОБА_1 з 22.03.2016 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .
Отже, позивачка на час відкриття спадщини разом із спадкодавицею ОСОБА_2 постійно не проживала, а також у визначений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини (з 18 липня2024року по 18 січня2025року) не зверталась до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини.
Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду (постанови Верховного Суду від 11 липня 2022 року у справі № 650/48/20, від 27 квітня 2023 року у справі №750/13008/21, від 14 лютого 2024 року у справі № 754/3327/22).
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , посилаючись на його пропуск із поважних причин. Зокрема, зазначала, що у встановлений законом строк не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після її смерті через збройну агресію російської федерації проти України та оголошення у зв`язку з цим військового стану в Україні та незнання про наявність заповіту.
Так, вбачається, що спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилась під час повномасштабної військової агресії росії проти України. Тому, суд не може залишити поза увагою той факт, що встановлений законом шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 припала на час повномасштабної військової агресії росії проти України.
Вказана обставина, на яку посилається позивачка є загальновідомою обставиною, а тому, суд дійшов висновку, що причини, вказані ОСОБА_1 , є тими непереборними обставинами, які перешкоджали їй протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .
Аналогічних висновків дійшов також Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 березня 2024 року у справі №545/1231/23 (провадження №61-16142св23).
Принцип «пропорційності» пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.
Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства.
Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.
Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц, від 01 червня 2020 року у справі № 185/777/17.
Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявниці в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 терміном у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 264-265 ЦПК України, суд
вирішив:
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк три місяці з дня набрання рішення суду законної сили для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Куяльницька сільська рада Подільського району Одеської області, місце знаходження: вул. Соборна, 105, м. Подільськ, Одеська область. 

Суддя     О.В. Ващук