Справа № 750/4190/26
Провадження № 2/750/2541/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
судді - Рахманкулової І.П.,
секретаря – Левченка К.С.,
за участю відповідача ОСОБА_1 , 
відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

у квітні 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.05.2013, на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) до 1/6 частини щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Також, позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього відповідно до судового наказу Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 січня 2025 року на користь ОСОБА_7 на на утримання дитини – ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку, до 1/6 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Обґрунтував позивач свій позов тим, що рішенням Денсняського районного суду м. Чернігова від 16.05.2013 року у справі № 750/1065/13-ц стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.01.2013 року та до досягнення дитиною повноліття. Також, судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.01.2025 у справі № 750/18367/24 стягнуто з  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; аліменти на утримання дитини – ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 грудня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11, 12). Позивач зауважує, що на даний час розмір всіх стягнень перевищує половину доходу. Відрахування із заробітної плати у розмірі 58,3% на аліменти не дозволяє ОСОБА_3 належним чином забезпечувати себе та організовувати нормальну життєдіяльність з урахуванням сум, що залишаються в його розпорядженні. Враховуючи вищезазначене, позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, що стягуються на неповнолітню дитину –  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1  до 1/6 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на неповнолітню дитину – ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до 1/6 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 квітня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.
Відповідач ОСОБА_7 через систему «Електронний суд» надіслала до суду відзив на позов, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що доводи позивача про погіршення матеріального стану не підтверджені належними доказами та спростовуються фактичними обставинами справи. Зокрема, позивач до 16 вересня 2025 року офіційно не працював (працевлаштувався офіційно 16.09.2026 до ТОВ «Ортаверон»), однак у цей період ним було придбано транспортний засіб, який згодом перереєстровано на його матір, при цьому фактичне користування транспортним засобом здійснює сам позивач, що свідчить про наявність у нього фінансових можливостей. Таким чином, позивач не довів наявності істотних змін, які б об`єктивно унеможливлювали сплату аліментів у встановленому розмірі.
Відповідач ОСОБА_1 подала до суду відзив на позов, в якому просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивачем до позовної заяви не додано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували реальне погіршення його матеріального становища. Також, ОСОБА_1 зазначає, що їй відомо, що позивач постійно приховує свої фактичні доходи. Його офіційний дохід не відповідає його реальному матеріальному становищу. Позивач отримує доходи з інших джерел, які не відображені у поданих до суду документах. Такі дії позивача свідчать про недобросовісну процесуальну поведінку та спрямовані виключно на штучне зменшення розміру аліментів, що порушує права і законні інтереси дитини.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 червня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник надіслав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та без участі позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, з підстав, зазначених у відзивах.
Заслухавши пояснення відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. 
Позивач та відповідач ОСОБА_4 з 15.06.2002 перебували у шлюбі, який рішенням Деснянського районного суду м. Чернігові від 06 березня 2013 року у справі № 750/1069/13-ц було розірвано (а.с. 10). 
Від даного шлюбу народилася дочка – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16).
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 травня 2013 року у справі № 750/1065/13-ц стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.01.2013 року та до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 11).
Крім того, позивач та відповідач ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах.
ІНФОРМАЦІЯ_6 у них народилася дочка – ОСОБА_8 (а.с. 17).
Судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 січня 2025 року у справі № 750/18367/24 стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; аліменти на утримання дитини – ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 грудня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12).
На даний час рішення суду від 16.05.2013 та судовий наказ від 06.01.2025 перебувають на примусовому виконанні у Деснянському відділі державної виконавчої служби у місті Чернігові Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що підтверджується копією постанови про відкриття провадження від 15.07.2013 та від15.04.2025 (а.с. 14, 15). 
Як зазначено у позові станом на сьогодні з позивача стягуються аліменти у розмірі 33,3% та 25%, що разом складає 58,3% від доходів. Такі відрахування із заробітної плати не дозволяють позивачу належним чином забезпечувати себе та організовувати нормальну життєдіяльність.
Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ч. 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, держави -учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно частини першої ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:  1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;  2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;  3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;  3^-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;  3^-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;  4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.  Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Судом встановлено, що позивач є батьком двох неповнолітніх дітей і має обов`язок утримувати всіх своїх дітей в рівних частинах.
Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.  Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.  Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.  Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до частини 2,3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження»  із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:  у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;  за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.  Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
Таким чином, визначений двома судовими рішеннями розмір аліментів, що стягуються з позивача, перевищує встановлений законом розмір відрахувань.
Враховуючи, що позивач має обов`язок в рівній мірі утримувати всіх своїх неповнолітніх дітей, обставину, що з позивача стягуються аліменти на його неповнолітню дитину за рішенням суду у справі № 750/1065/13-ц у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, а тому, враховуючи матеріальне становище позивача, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача за рішенням суду на утримання неповнолітньої дочки –  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1  до 1/4 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з метою як найкращого забезпечення інтересів всіх дітей позивача.
В іншій частині вимог позивачу слід відмовити, оскільки ним не надано доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти у визначеному судовими рішеннями розмірі, чи про наявність змін у його матеріальному або сімейному стані, чи погіршення стану здоров`я. Обов`язок доведення таких обставин лежить на позивачу.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позовні вимоги  ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до  ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) про зменшення розміру аліментів – задовольнити частково.
Зменшити розмір аліментів, стягнутих згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 травня 2013 року у справі № 750/1065/13-ц з  ОСОБА_3 на користь  ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 07.08.2026.

Суддя