ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2026 року | справа № 380/22245/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, 
у с т а н о в и в :
Головне управління ДПС у Львівській області звернувся в суд з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просить:
Стягнути з ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь бюджету податковий борг в розмірі 421 425,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за відповідачем рахується податковий борг у загальній сумі 421 425,00 грн, що виник на підставі прийнятого податкового повідомлення-рішення №25336/13-01-07-09 від 07.06.2024 щодо застосування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки. У зв`язку з несплатою зазначеного грошового зобов`язання контролюючим органом сформовано та надіслано платнику податків податкову вимогу від 24.07.2024 №0020115-1306-1301. Оскільки у встановлені законодавством строки сума грошового зобов`язання сплачена не була, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення податкового боргу.
Ухвалою судді від 01.12.2024 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та відповідачу встановлено строк для подання відзиву до суду протягом десяти днів з дня вручення ухвали.
Ухвалою суду від 31.01.2025 зупинено провадження у справі №380/22245/24 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №380/26089/24 за позовом ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 07.06.2024 №25336/13-01-07-09.
Ухвалою суду поновлено провадження у даній справі у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням у справі №380/26089/24.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву (вх.№93154 від 18.12.2024), в якому просив відмовити у задоволенні позову. Відзив обґрунтовано тим, що позивачем не надано доказів фактичного отримання відповідачем податкової вимоги або доказів її належного надсилання засобами поштового зв`язку. Також відповідач зазначав, що сума грошового зобов`язання не є узгодженою через відсутність доказів наявності податкового боргу.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив таке.
ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець (РНОКПП НОМЕР_1 ) та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Львівській області. 
Контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення №25336/13-01-07-09 від 07.06.2024, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення норм регулювання обігу готівки у сумі 421 425,00 грн.
Не погодившись із вказаним рішенням, ФОП ОСОБА_1 оскаржила його в судовому порядку. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.04.2026 у справі №380/26089/24, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2026, у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 07.06.2024 №25336/13-01-07-09 відмовлено. 
На адресу відповідача направлялася податкова вимога від 24.07.2024 №0020115-1306-1301 на суму боргу 421 425,00 грн, що підтверджується наявними доказами надсилання поштової кореспонденції на податкову адресу платника.
Таким чином, сума грошового зобов`язання за вказаним податковим повідомленням-рішенням є узгодженою в силу вимог абзацу четвертого пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з дня набрання законної сили судовим рішенням.
При вирішені спору суд керувався таким.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.
Згідно ст.15 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 вказаного Кодексу, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно ст.57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, та надсилає (вручає) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум платнику податку, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.
У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Пунктом 4 статті 102 ПК України передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним
Згідно п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Із матеріалів справи встановлено, що позивачем сформовано та надіслано відповідачу податкову вимогу від 24.07.2024 №0020115-1306-1301. Відповідач суму податкового боргу не погасив.
Згідно із п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до припису норми п.п.14.1.137 п.14.1 ст.14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платник податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетн6их коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі.
З матеріалів справи слідує, що сума заборгованості є узгодженою та у встановлені строки до бюджету не сплаченою, тобто визнається сумою податкового боргу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підтверджуються матеріалами справи, не спростовані відповідачем та підлягають до задоволення у повному обсязі.
Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не належить стягувати.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
у х в а л и в :
1.Позов Головного управління Державної податкової служби України у Львівській області (вул. Стрийська,35 м. Львів. 79035, ЄДРПОУ 43968090) до фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.
2. Стягнути з фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь бюджету податковий борг в розмірі 421 425,00 грн.
3.Судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя | Грень Наталія Михайлівна