Справа № 199/1983/24
(2/199/258/26) 

РІШЕННЯ
Іменем України

07.09.2026 

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого судді Спаї В.В.,
секретар судового засідання Захожа К.О., 

за відсутності учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ: 
Позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за заявою-договором № 1925287-205 від 01 липня 2021 року у розмірі 219 783 грн. 65 коп., а також судові витрати (судовий збір) у розмірі 3 296 грн. 76 коп.
Відповідач не скористався правом надання відзиву на позовну заяву; заперечень проти задоволення позову не мав, про розгляд справи у його відсутності надав суду письмову заяву. 

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що 01 липня 2021 р. між АТ «Таскомбанк» та відповдічаем було підписано заяву-договір № 1925287-205 про надання кредиту готівкою на власні потреби за продуктом кредитування «Зручна готівка Максимум».
На підставі укладеного договору відповідачу відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 та надано кредит у розмірі 149 133,00 грн. строком на 48 місяців зі сплатою процентної ставки за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних і щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,5 %. Підписавши Заяву-договір, відповідач акцептував Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та приєднався до його умов.
Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в обумовленому розмірі, що підтверджується випискою по особовому рахунку.
Через неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо щомісячного повернення кредиту та сплати належних платежів згідно з графіком, станом на 19 лютого 2024 року заборгованість відповідача за Заявою-договором № 1925287-205 від 01.07.2021 року становить 219 783,65 грн., з яких: 126 549,45 грн. заборгованість за тілом кредиту (у тому числі прострочена), 93 234,20 грн. заборгованість за процентами (у тому числі прострочена).
При цьому під заборгованістю за відсотками позивач має на увазі сукупну заборгованість, яка складається із нарахованих річних відсотків у розмірі 25,95 грн. та щомісячних відсотків у розмірі 93 208,25 грн., до складу яких банком фактично було включено щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. 
Згідно з матеріалами справи, розрахунком заборгованості позивача, структура заборгованості фактично складається з: 
заборгованості за тілом кредиту: 126 549,45 грн. (у тому числі прострочена), 
заборгованості за відсотками за користування кредитом (0,01 % річних) 25,95 грн. (у тому числі прострочені) та
комісія за обслуговування кредитної заборгованості (2,5 % щомісячно) 93 208,25 грн.
Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підставдля ухвалення рішення про задоволення позову частково, враховуючи наступне. 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь–який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056–1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за Заявою-договором № 1925287-205 від 01.07.2021 року, заборгованість відповідача становить 219 783,65 грн. та складається з 126 549,45 грн. заборгованості за тілом кредиту, 25,95 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом (0,01 % річних) та 93 208,25 грн. заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості, яку позивачем у розрахунку об`єднано та визначено як щомісячні проценти.
Факт видачі кредиту відповідачу підтверджується випискою руху коштів за особовим рахунком № НОМЕР_1 .
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, надані позивачем виписка по рахунку та розрахунок заборгованості за Заявою-договором № 1925287-205 від 01.07.2021 року, відповідачем жодним чином спростовані не були.
При цьому, як вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, відповідач здійснював часткове погашення заборгованості за договором, що свідчить про визнання ним факту укладення кредитного договору та те, що йому були відомі умови погашення заборгованості.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. 
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
На підставі вищенаведеного, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню частково, а саме стягнути з відповідача 126 549,45 грн. – заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 25,95 грн. – заборгованість за процентами, а всього – 126 575,40 грн. 

Стосовно вимоги позову про стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості (щомісячних процентів) у розмірі 93 208,25 грн., то суд відмовляє в її задоволенні, враховуючи наступне.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" (Постанова ВС від 10.01.2024 р. у справі № 727/5461/23).
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
Як вбачається із договору № 1925287-205 від 01.07.2021 року, у ній не зазначено деталізованого переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються відповідачу та за які банком встановлено щомісячну комісію у розмірі 2,5 %, а тому позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг та їх погодження зі споживачем при укладенні договору. З огляду на це, положення Заяви-договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості (безпідставно включену банком до складу щомісячних процентів) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
При поданні позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 296,76 грн.
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню (на суму 126 575,40 грн. з заявлених 219 783,65 грн., що становить 57,59 %), сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 898,60 грн. (3 296,76 грн. ? 57,59 % / 100 %).
Керуючись ч. 1 та ч. 3 ст. 13, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 89, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 258, ст.ст. 264, 265, 273, п. 1 ч. 1 ст. 274, ст. 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ: 

Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (ЄДРПОУ 09806443, 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30) заборгованість за договором № 1925287-205 від 01 липня 2021 року у розмірі 126 575 (сто двадцять шість тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) грн. 40 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (ЄДРПОУ 09806443, 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 898 (одна тисяча вісімсот дев`яносто вісім) грн. 60 коп.

Дата виготовлення повного судового рішення 07.09.2026 р. 

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї