ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року | Справа №360/641/26

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ремез К.І. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання зарахувати до пільгового стажу певні періоди роботи,-

УСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов адвоката Туруті Захара Олеговича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, з такими вимогами:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №262740013908 від 06.02.2026 про призначення пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 з дня звернення, а саме з 15.04.2025, до стажу роботи за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з особливо шкідливими та з особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, період навчання з 01.09.1982 по 01.03.1984, період роботи з 05.03.1984 по 16.06.1984, період служби в армії з 17.06.1984 по 27.05.1986, період роботи з 19.08.1986 по 15.11.1994, та за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з особливо шкідливими та з особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періоди роботи з 03.04.2017 по 30.04.2020, з 01.05.2020 по 30.09.2020, з 01.10.2020 по 31.12.2022 та призначити ОСОБА_1 з 15.04.2025 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з особливо шкідливими та з особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 15.04.2025 з урахуванням включення до стажу роботи за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з особливо шкідливими та з особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, період навчання з 01.09.1982 по 01.03.1984, період роботи з 05.03.1984 по 16.06.1984, період служби в армії з 17.06.1984 по 27.05.1986, період роботи з 19.08.1986 по 15.11.1994 та за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з особливо шкідливими та з особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періодів роботи з 03.04.2017 по 30.04.2020, з 01.05.2020 по 30.09.2020, з 01.10.2020 по 31.12.2022.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 у справі № 620/6427/25 відповідач повторно розглянув заяву позивача від 15.04.2025 та призначив йому пенсію, однак не зарахував до стажу роботи за Списком № 2 періоди навчання в технічному училищі, роботи на посаді помічника машиніста тепловоза у Вантажно-транспортному управлінні виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» та строкової військової служби, а до стажу роботи за Списком № 1 – періоди роботи на посаді стволового підземного з 03.04.2017 по 31.12.2022, підтверджені трудовою книжкою НОМЕР_1 та довідками від 07.04.2025 № 2803, № 2804, № 2805. На думку позивача, навчання і строкова служба підлягають зарахуванню до пільгового стажу відповідно до статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» та статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а документи, видані підприємствами, розташованими на тимчасово окупованій території, мають прийматися з урахуванням так званих «намібійських винятків», на що вказав Верховний Суд у постанові від 09.07.2020 у справі № 235/7688/16-а.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2026 адміністративну справу №360/641/26 передано на розгляд судді Кисельову Є.О.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 06.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.
23.04.2026 до Луганського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить поновити строк для його подання та відмовити в задоволенні позову. Відповідач зазначає, що до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 05.03.1984 по 16.06.1984, з 19.08.1986 по 15.11.1994, з 03.04.2017 по 30.04.2020, з 01.05.2020 по 30.09.2020, з 01.10.2020 по 31.12.2022, оскільки довідки, якими вони підтверджуються, видані підприємствами, які функціонують на тимчасово окупованій території України, що суперечить частинам другій та третій статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». У зв`язку з цим відсутні й підстави для зарахування до пільгового стажу періоду навчання з 01.09.1982 по 01.03.1984 та військової служби з 17.06.1984 по 27.05.1986, які можуть бути включені до пільгового стажу лише за наявності підтвердженого пільгового стажу роботи. Пільговий стаж за періоди з 06.08.2009 по 31.12.2009 та з 01.01.2010 по 25.02.2017 визначено за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.
На виконання рішення Вищої ради правосуддя від 21 травня 2026 року № 960/0/15-26 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, Донецького окружного адміністративного суду, Луганського окружного адміністративного суду» адміністративну справу № 360/641/26, сформовану у змішаній формі, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання зарахувати до пільгового стажу певні періоди роботи скеровано для розгляду за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
16.07.2026 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли матеріали справи №360/641/26.
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду, справу передано для розгляду судді Ремез К.І.
Оскільки ухвалою від 17.07.2026 відповідачу встановлено строк для подання відзиву, а відзив відповідача від 23.04.2026 на той час уже містився в матеріалах справи, суд приймає його до уваги під час вирішення спору, а питання про поновлення строку на його подання окремого вирішення не потребує.
Відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними в ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.
ОСОБА_1 перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа (довідка від 15.04.2025 № 3007-7002224555), фактично проживає в м. Києві.
15.04.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії, до якої додав, зокрема, трудові книжки НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , ЛР № 008802, диплом, військовий квиток, довідки від 07.04.2025 № 2801–2813, витяги з наказів № 79/б та № 155/б.
Як зазначає відповідач у відзиві і не спростовує позивач, позивач просив призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За принципом екстериторіальності заяву розглянуло ГУ ПФУ в Чернігівській області, яке рішенням від 23.04.2025 № 262740013908 відмовило позивачу в призначенні пенсії.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 у справі № 620/6427/25, яке набрало законної сили 09.02.2026, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області від 23.04.2025 № 262740013908, зобов`язано відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період з 19.08.1986 по 15.11.1994 та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 15.04.2025 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, у решті позову відмовлено.
Листом від 19.02.2026 № 2500-0202-8/13214 ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомило представника позивача, що рішення суду у справі № 620/6427/25 виконано добровільно, а електронну пенсійну справу відповідно до пункту 4.10 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, передано до органу Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання особи.
За наслідками повторного розгляду заяви позивачу призначено пенсію. Згідно з рішенням № 262740013908 про призначення пенсії позивачу з 15.04.2025 довічно призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 7386,35 грн. Страховий стаж позивача становить 27 років 9 місяців 19 днів, у тому числі до 01.01.2004 – 12 років 3 місяці 21 день, після 01.01.2004 – 8 років 5 місяців 28 днів, додаткові роки за Списком № 1 – 7 років, робота за Списком № 1 – 7 років 6 місяців 21 день.
Згідно з формою РС-право до страхового стажу позивача в одинарному розмірі зараховано, зокрема, періоди навчання з 01.09.1982 по 01.03.1984, роботи з 05.03.1984 по 16.06.1984, строкової військової служби з 17.06.1984 по 27.05.1986, роботи з 19.08.1986 по 15.11.1994, а як роботу за Списком № 1 – періоди з 06.08.2009 по 31.12.2009 та з 01.01.2010 по 25.02.2017.
Листом від 09.03.2026 № 2600-0202-8/36705 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві надало представнику позивача копію рішення про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Не погоджуючись із незарахуванням спірних періодів до пільгового стажу, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Спірні правовідносини щодо призначення позивачу пенсії виникли з його заяви від 15.04.2025, тому до них застосовуються норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV) у редакції, чинній станом на 15.04.2025.
Водночас питання про те, чи є спірні періоди роботи з 03.04.2017 по 31.12.2022 страховим (пільговим) стажем, вирішується за нормами, які діяли в період виконання цієї роботи.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV (у редакції, чинній станом на 15.04.2025) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Частиною п`ятою статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За приписами частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Абзацом четвертим частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 11 Закону № 1058-IV (у редакції, чинній станом на 03.04.2017) загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, (…) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі – Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до частин другої, третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII (далі – Закон № 1207-VII) (у редакції, чинній станом на 03.04.2017) будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Наступні зміни до частини третьої статті 9 Закону № 1207-VII (у редакції, чинній станом на 15.04.2025) доповнили її лише винятком щодо документів, які підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території. На документи про трудовий стаж цей виняток не поширюється.
Щодо періодів роботи з 03.04.2017 по 30.04.2020, з 01.05.2020 по 30.09.2020, з 01.10.2020 по 31.12.2022, суд зазначає таке.
Згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 03.04.2017, позивач 03.04.2017 прийнятий на роботу до виробничого підрозділу «Шахта імені М.П. Баракова» структурного підрозділу «Краснодонуголь» філії № 2 закритого акціонерного товариства «Внешторгсервис», 30.04.2020 звільнений у порядку переведення, 01.05.2020 прийнятий до філії № 1 «Краснодонуголь» державного унітарного підприємства «Луганской Народной Республики» «Республиканская топливная компания «Востокуголь», а 04.07.2024 трудовий договір з ним припинено з посиланням на пункт 1 частини першої статті 77 Трудового кодексу Російської Федерації.
Довідки від 07.04.2025 № 2803, № 2804, № 2805, якими позивач підтверджує роботу на посаді стволового підземного за Списком № 1, видані від імені «ПП «Шахтоуправление им. Н.П. Баракова» СП «Краснодонуголь» Филиал № 2 ЗАО «Внешторгсервис» (довідка № 2803), «ПП Шахта «им. Н.П. Баракова» Филиал № 1 «Краснодонуголь» ГУП ЛНР «РТК «Востокуголь» (довідка № 2804) та «ПП «Шахтоуправление Краснодонское» ГУП ЛНР «РТК «Востокуголь» (довідка № 2805), засвідчені штампом «Филиал Угольный Альянс общества с ограниченной ответственностью «Торговый дом «Донские угли» ОГРН 1206100023337 ИНН 6164131980», в якому місцезнаходженням зазначено «Луганская Народная Республика», і, як прямо вказано в їх тексті, видані «на основании пунктов 2.3, 4.2 Порядка формирования Архивного фонда Луганской Народной Республики ..., утвержденного Постановлением Совета Министров ЛНР 09.08.2016 г. № 408».
З історичної довідки, виданої тією самою особою 07.04.2025, вбачається, що «Согласно постановлению Совета Министров Луганской Народной Республики от 27.02.2017г. №75/17 в ЧАО «Краснодонуголь» назначена временная администрация в лице ЗАО «Внешторгсервис»», філію № 2 цього товариства внесено «в Государственный реестр филиалов иностранных юридических лиц, аккредитованных на территории Луганской Народной Республики 21.03.2017г.», діяльність структурного підрозділу «Краснодонуголь» філії № 2 розпочата 01.04.2017, а з 01.05.2020 філія № 1 «Краснодонуголь» увійшла до складу «ГУП ЛНР «РТК «ВОСТОКУГОЛЬ»» на підставі розпорядження «Правительства ЛНР» від 14.04.2020 № 404-р/20.
Отже, у спірні періоди позивач працював не на підприємстві, створеному відповідно до законодавства України, а в утвореннях, створених та наділених повноваженнями органами, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 1207-VII є незаконними. Записи до трудової книжки НОМЕР_1 про ці періоди внесені такими утвореннями, а довідки № 2803, № 2804, № 2805 видані на підставі актів окупаційної адміністрації. Згідно з частиною третьою статті 9 Закону № 1207-VII такі документи є недійсними і не створюють правових наслідків.
Крім того, спірні періоди припадають на час після 01.01.2004, коли страховий стаж, у тому числі стаж роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, обчислюється за даними системи персоніфікованого обліку (частина друга статті 24 Закону № 1058-IV) і зараховується лише за умови, що особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за неї сплачено страхові внески (частина перша статті 24 Закону № 1058-IV). Утворення, в яких працював позивач з 03.04.2017, не є страхувальниками в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування України. Відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про сплату страхових внесків за позивача за період з 03.04.2017 по 31.12.2022 індивідуальні відомості про застраховану особу за формою ОК-5, сформовані 15.04.2025 і додані відповідачем до відзиву, не містять, позивач на їх наявність не посилається, а пільговий стаж за Списком № 1 зараховано відповідачем саме за даними цього реєстру по 25.02.2017 включно.
Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 09.07.2020 у справі № 235/7688/16-а суд відхиляє, оскільки обставини цієї справи не є подібними. У справі № 235/7688/16-а спір стосувався періоду роботи з 05.06.1992 по 10.05.2004, тобто до окупації, на підприємстві, відомості про яке містилися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, при цьому за позивачку сплачувалися страхові внески, а до матеріалів справи було додано накази про атестацію робочого місця. Верховний Суд оцінював як доказ довідку підприємства, первинні документи якого залишилися на території, непідконтрольній українській владі, щодо роботи, виконаної до окупації. У цій же справі йдеться про роботу, виконану вже в період окупації в утвореннях окупаційної адміністрації, за яку внески до солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування України не сплачувалися. Визнання таких періодів страховим (пільговим) стажем означало б надання правових наслідків діяльності незаконних органів поза межами винятків, прямо встановлених частиною третьою статті 9 Закону № 1207-VII.
Суд також враховує постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12.06.2026 у справі № 160/17798/25 та від 20.01.2026 у справі № 160/5659/25, у яких до стажу роботи за Списком № 1 зараховано періоди роботи на підприємствах, розташованих на тимчасово окупованій території, у тому числі після початку окупації, із застосуванням так званих «намібійських винятків». Водночас у зазначених справах предметом оцінки були документи, що підтверджували характер роботи позивачів (записи трудових книжок, уточнюючі довідки), а обставина створення роботодавця або наділення його повноваженнями органами окупаційної адміністрації судами не встановлювалася. У цій справі така обставина підтверджується історичною довідкою від 07.04.2025 та записами трудової книжки НОМЕР_1 : з 03.04.2017 позивач працював у структурному підрозділі філії № 2 ЗАО «Внешторгсервис», яке було призначено «временной администрацией» ЧАО «Краснодонуголь» постановою «Совета Министров Луганской Народной Республики» від 27.02.2017 № 75/17, а з 01.05.2020 – у філії «ГУП ЛНР «РТК «Востокуголь»; трудовий договір з позивачем припинено на підставі Трудового кодексу Російської Федерації, а страхові внески за ці періоди до солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування України не сплачувалися. «Намібійські винятки» дозволяють не відкидати документи, неприйняття яких позбавило б особу прав, набутих незалежно від діяльності незаконних органів, однак не є підставою для визнання страховим (пільговим) стажем самої трудової діяльності в утвореннях окупаційної адміністрації. Тому висновки, викладені в зазначених постановах, до спірних правовідносин не застосовуються.
За таких обставин відповідач правомірно не зарахував до стажу роботи за Списком № 1 періоди роботи позивача з 03.04.2017 по 30.04.2020, з 01.05.2020 по 30.09.2020, з 01.10.2020 по 31.12.2022.
Щодо періодів навчання з 01.09.1982 по 01.03.1984, роботи з 05.03.1984 по 16.06.1984, служби в армії з 17.06.1984 по 27.05.1986 та роботи з 19.08.1986 по 15.11.1994 за Списком № 2, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Записи трудової книжки НОМЕР_2 щодо спірних періодів містять лише відомості про прийняття позивача на роботу помічником машиніста тепловоза та звільнення з роботи і не містять відомостей про характер виконуваної роботи та зайнятість повний робочий день на роботах, передбачених Списком № 2.
Довідки від 07.04.2025 № 2811 і № 2812, на які посилається позивач, підтверджують лише факт його роботи помічником машиніста тепловоза служби рухомого складу вантажно-транспортного управління виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» у спірні періоди. Відомостей про характер роботи, зайнятість повний робочий день і підстави для віднесення цієї роботи до Списку № 2 ці довідки не містять, а отже, уточнюючими довідками в розумінні пункту 20 Порядку № 637 не є.
Інших доказів характеру роботи позивача у спірні періоди матеріали справи не містять.
Верховний Суд у постанові від 22.10.2025 у справі № 200/7392/24 погодився з висновком судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи на посаді помічника машиніста локомотива, оскільки позивач не надав відомостей чи уточнюючих довідок про характер виконуваної ним роботи, та зазначив, що підставою для зарахування до такого стажу періоду строкової військової служби є безпосередня робота за Списком № 2.
Водночас позивач просить призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах саме за Списком № 1, тоді як частина п`ята статті 114 Закону № 1058-IV допускає взаємне зарахування періодів роботи лише за умови, що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах. Робота за Списком № 2 дає право на пенсію за віком на пільгових умовах після досягнення 55 років і за наявності у чоловіків не менше 12 років 6 місяців стажу на відповідних роботах (пункт 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV), тобто на менш пільгових умовах, ніж робота за Списком № 1.
Отже, навіть у разі кваліфікації спірних періодів як роботи за Списком № 2 вони не можуть бути зараховані до стажу роботи за Списком № 1.
Не впливає така кваліфікація і на розмір пенсії, оскільки додаткове зарахування до страхового стажу по одному року за кожний повний рік роботи частина третя статті 24 Закону № 1058-IV передбачає лише для роботи за Списком № 1. Натомість спірні періоди навчання, роботи та строкової військової служби відповідач уже зарахував до страхового стажу позивача в одинарному розмірі, що підтверджується формою РС-право, а період роботи з 19.08.1986 по 15.11.1994 зараховано на виконання рішення суду у справі № 620/6427/25.
Періоди навчання в професійно-технічному навчальному закладі та строкової військової служби відповідно до статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» та статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» можуть бути зараховані до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах, лише у зв`язку з роботою, яка таке право дає. Оскільки підстав для зарахування періодів роботи з 05.03.1984 по 16.06.1984 та з 19.08.1986 по 15.11.1994 до стажу роботи за Списком № 2 суд не встановив, вимоги щодо періодів навчання та служби є похідними і також не підлягають задоволенню.
За таких обставин відповідач правомірно не зарахував періоди навчання з 01.09.1982 по 01.03.1984, роботи з 05.03.1984 по 16.06.1984, служби в армії з 17.06.1984 по 27.05.1986 та роботи з 19.08.1986 по 15.11.1994 до стажу роботи за Списком № 2.
Щодо позовних вимог про скасування рішення № 262740013908, призначення пенсії з 15.04.2025 та проведення її нарахування і виплати суд зазначає, що оскаржуваним рішенням позивачу вже призначено пенсію з 15.04.2025. Підстав для висновку про протиправність незарахування спірних періодів суд не встановив, а скасування рішення про призначення пенсії не відновлює, а позбавляє позивача вже реалізованого права на пенсійне забезпечення. Вимоги про призначення пенсії за Списком № 1 з 15.04.2025, її нарахування та виплату з урахуванням спірних періодів є похідними від вимоги про зарахування цих періодів до стажу і задоволенню не підлягають.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідач довів правомірність незарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача, а доводи позивача висновків суду не спростовують.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.
Оскільки в задоволенні позову відмовлено, підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.
Керуючись ст. 2, 9, 72-77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.І. Ремез