Справа №: 343/1833/26 
Провадження №: 3/343/402/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 вересня 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Монташевич С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області об`єднаний адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , притягувався до адміністративної відповідальності 22.04.2026 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, які установив суд під час розгляду справи:
ОСОБА_1 , будучи особою, яку вже було піддано адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, повторно протягом року вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.
Правопорушення вчинив за таких обставин.
09 серпня 2026 року близько 17:50 год ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив дії психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , у формі приниження та залякування фізичною розправою, що викликало у неї побоювання за свою безпеку та завдало шкоди психічному здоров`ю.
Крім того, 11.08.2026 близько 21:00 год ОСОБА_1 , перебуваючи за вказаною вище адресою, умисно вчинив дії психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , у формі приниження та залякування фізичною розправою, що викликало у неї побоювання за свою безпеку та завдало шкоди психічному здоров`ю.
ІІ. Позиція особи, яка притягується до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, хоча суд вживав заходи щодо його повідомлення про дату, час та місце слухання справи у встановленому законом порядку за місцем проживання, вказаним ним у протоколах про адміністративні правопорушення, шляхом направлення поштового рекомендованого повідомлення, яке повернулося з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 34-35), телефонних дзвінків за вказаним ним у протоколах номером, на два з яких він відповів (а.с. 15, 33, 37), а також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади України (а.с. 39).
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Зокрема, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (пункт 69).
Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).
Таким чином, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді й утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені Законом для прискорення процедури слухання.
Однак, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складені відносно нього протоколи, маючи об`єктивну можливість дізнатися актуальну інформацію щодо стану судової справи на стадії її розгляду на офіційному вебпорталі Судової влади України, відповівши на телефонні дзвінки, здійснені на вказаний ним номер телефону з повідомлення про доту та час розгляду справи, до суду не з`явився, що свідчить про його свідоме ухилення від явки в судове засідання та нехтування своїми обов`язками.
Враховуючи вищезазначені обставини та вимоги ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .
ІІI. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозаписи:
на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, суду надано такі досліджені в судовому засіданні докази та відеозаписи:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 207905 від 09.08.2026, в якому викладена суть поставленого у провину ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, вчинення якого мало місце 09.08.2026. У протоколі наявні відмітки про відмову від надання пояснень та від отримання його копії (а.с. 1). Копію протоколу направлено ОСОБА_1 поштовим відправленням, про що свідчить відповідний супровідний лист (а.с. 2);
- рапорт старшого інспектора чергового відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області від 09.08.2026, згідно з яким 09.08.2026 о 17:57 год зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що її чоловік вчиняє домашнє насильство, дебоширить (а.с. 3);
- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.08.2026, в якому ОСОБА_2 вказала, що 09.08.2026 о 17:40 год в АДРЕСА_1 її співмешканець ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді, ввчиняв щодо неї домашнє насильство, погрожував фізичною розправою (а.с. 4-5);
- пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 09.08.2026, в яких остання вказала, що 09.08.2026 о 17:40 год в АДРЕСА_1 її співмешканець ОСОБА_1 , перебуваючи у п`яному вигляді, вчиняв щодо неї домашнє насильство, в ході якого ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою.... (а.с. 6);
- терміновий заборонний припис стосовно кривдника та форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, згідно із якою визначено рівень небезпеки ОСОБА_1 щодо постраждалої особи як середній (а.с. 7, 8);
- DVD-R дисками із написами "Соколик" (а.с. 10), на яких наявні відеозаписи, на яких зафіксовано, як працівники поліції 09.08.2026 прибувають на місце події, де перебуває потерпіла та ОСОБА_1 . Перша вказує, що це не припустимо, що другий ображає її в її ж будинку, виганяє її та її дитину з дому. У присутності ОСОБА_1 поліцейський складає адмінматеріали, роз`яснює суть правопорушення; 
- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 739936 від 11.08.2026, в якому викладена суть поставленого у провину ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, вчинення якого мало місце 11.08.2026. Зі змістом протоколу останній ознайомився, його копію отримав, що підтвердив своїми підписами (а.с. 18);
- рапорт старшого інспектора чергового відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області від 11.08.2026, згідно з яким 11.08.2026 о 21:33 год зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_3 про те, що співмешканець її мами ОСОБА_1 дебоширить (а.с.19);
- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.08.2026, в якому ОСОБА_2 вказала, що 11.08.2026 близько 21 год вона попросила свого співмешканця ОСОБА_1 покинути її будинок, оскільки він перебував у нетверезому стані та останнім часом між ними часто виникають конфлікти. Він покинув будинок, але черз деякий час повернувся. Оскільки двері були зачинені, він вибив вікно та проник у помешкання (а.с. 20-21);
- пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 11.08.2026, в яких остання вказала, що 11.08.2026 о 21:00 год її співмешканець ОСОБА_1 перебував у нетверезому стані, тому вона просила його покинути її будинок, оскільки між ними відбуваються конфлікти, на що останній одягнувся та кудись пішов. За годину він повернувся і почав ломитись у двері, а тоді вибив вікно і проник до будинку... (а.с. 22);
- терміновий заборонний припис стосовно кривдника та форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, згідно із якою визначено рівень небезпеки ОСОБА_1 щодо постраждалої особи як високий (а.с. 23, 24);
- DVD-R диск із написом "Соколик" (а.с. 26), на якому наявні відеозаписи, на яких зафіксовано, як працівники поліції 11.08.2026 прибувають на місце події, де перебуває потерпіла та ОСОБА_1 . Поліцейський з`ясовує причини конфлікту, на що перша вказує, що просила другого покинути її помешкання, однак він не послухав, вломився до них, у зв`язку з чим вона вимушена була закритися з дитиною в сусідній кімнаті. Потерпіла пише пояснення та від неї поліцейська приймає заяву про кримінальне правопорушення та іншу подію. У присутності ОСОБА_1 поліцейський складає адмінматеріали, роз`яснює зміст протоколу та вручає йому його копію, в чому він розписується;
- постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22.04.2026, яка набрала законної сили 21.05.2026, згідно із якою суд визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та наклав стягнення у виді штрафу (а.с. 11-12, 27-28).
Вказані вище докази є такими, що доповнюють один одного, є повними, належними та допустимими, оскільки, відповідно до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву в суду. Долучені рапорти поліцейських, зміст яких описаний вище, які хоч і не є безпосередніми доказами винуватості, однак його дані узгоджуються з іншими доказами та засвідчують правомірність дій працівників поліції щодо фіксування подій, що сталися, та встановлення обставин вчинення правопорушень.
V. Оцінка суду:
оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов такого висновку.
Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" передбачає, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Даний Закон передбачає, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Системний аналіз національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу у своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.
Частина 3 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яку вже було піддано адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, повторно протягом року вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру щодо співмешканки, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.
Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд ураховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчинених ним правопорушень та його особу.
Обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.
Згідно зі ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Виходячи з викладеного, а також того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд уважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП,
V. Розподіл судових витрат:
відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", керуючись ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення:
за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, по епізоду, що мав місце 09.08.2026, у вигляді штрафу в розмірі шісдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 (одну тисячу двадцять) гривень,
за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, по епізоду, що мав місце 11.08.2026, у вигляді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360,00 (одну тисячу триста шістдесят) гривень.
На підставі ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360,00 (одну тисячу триста шістдесят) гривень.
Стягнути зі ОСОБА_1 в дохід держави на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998; рахунок отримувача № UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету -22030106) судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно із ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: С.М.Монташевич