Коростишівський районний суд Житомирської області 

Справа № 935/1160/26
Провадження № 2/935/1124/26
РІШЕННЯ
Іменем України
12 серпня 2026 року       м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Щербаченко І.В., зі секретарем судового засідання Кумечко С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
До Коростишівського районного суду Житомирської області надійшов зазначений позов ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому Позивач просив суд стягнути з Відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 29.11.2020 № 4235659 у загальному розмірі 26 212,00 грн. та судові витрати, включаючи витрати на правову допомогу.
На обґрунтування заявлених позовних вимог у позовній заяві зазначив, що за умовами кредитного договору від 29.11.2020 № 4235659, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (далі ТОВ «Алекскредит») в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Відповідач отримав кредитні кошти у загальному розмірі 4 000,00 грн, проте не надала своєчасно та у повному обсязі кошти для погашення заборгованості за кредитом згідно із своїми зобов`язаннями за договором. У подальшому зазначений Кредитор відступив право вимоги за цим Договором Товариству з обмеженою відповідальністю «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» (далі ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ»), яке в свою чергу відступило право вимоги Позивачеві.
У зв`язку з цим Відповідач, як стверджено в позовній заяві, має перед Позивачем заборгованість за згаданим Кредитним договором у загальному розмірі 26 212,00 грн, що включає: 4 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту; 22212,00 грн заборгованість за відсотками.
Відповідно до ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 28.04.2026 у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.
Копія ухвали про відкриття провадження направлялась відповідачу за зареєстрованим місцем його реєстрації, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою», а відтак на підставі п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідач вважається такою, що копію процесуального рішення отримала.
Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.
З наявних матеріалів справи судом встановлено, що між ТОВ «Алекскредит» в особі директора Єгорова В.П., з одного боку, та Відповідачем ОСОБА_2 , з іншого боку, в електронній формі на сайті кредитодавця (https://alexcredit.ua) 29.11.2020 укладено Договір про надання кредиту № 4235659, копію якого додано до позовної заяви та який разом з графіком платежів і Паспортом споживчого кредиту підписано Відповідачем із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором («PS4235659»); ідентифікуючі Відповідача як особу Позичальника відомості наведено у розділі 8 цього Договору із зазначенням його прізвища, імені та по батькові, адреси місця реєстрації та фактичного проживання, ідентифікаційного коду (РНОКПП), адреси електронної пошти, номеру телефону.
За умовами зазначеного договору Кредитодавець надає Позичальнику (Відповідачу) грошові кошти у безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок у розмірі 4 000,00 грн (пункти 1.3, 1.4 Договору); строк кредитування від дати отримання кредиту Позичальником до 27.06.2021.
Відповідно до пункту 1.7.1 Договору у випадку користування кредитом менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, Позичальник сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 7,65 % від визначеної в пункті 1.3 цього Договору суми кредиту; У випадку використання Позичальником Лояльних (покращених) умов кредитування, а саме при повному поверненні суми кредиту (п. 1.3. Договору) та сплати Процентів за користування кредитом протягом 30 календарних днів з 29.11.2020 року до 29.12.2020 року (включно) (Базовий період - п. 2.4. Правил) процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,53% (Акційна ставка (п. 2.1. Правил) або Ставка за програмою лояльності (п. 2.34. Правил)). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні Лояльних (покращених) умов кредитування складає 5 836,00 грн., у тому числі Основна сума кредиту 4 000,00 грн., Проценти за користування кредитом 1 836,00 грн. (пункт 1.7.2). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні Загальних умов кредитування складає 6 045,40 грн.
Згідно з пунктом 1.7.3 Договору при використанні Позичальником загальних умов кредитування нарахування процентів здійснюється у такому порядку:
- в Базовий період з 29.11.2020 року до 29.12.2020 року (включно) - 1,70 % за один день користування Кредитом (Базова процентна ставка - п. 2.3. Правил); - в Спеціальний період (п. 2.40. Правил) з 30.12.2020 року до 27.06.2021 року (включно) — 3 % за один день користування Кредитом (Спеціальна процентна ставка - п. 2.34. Правил).
Детальна інформація міститься в Паспорті споживчого кредиту.
На підтвердження виконання зобов`язань щодо перерахування Відповідачу кредитних коштів суду надано відповідну копію довідки від 02.11.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Елаєнс» (далі ТОВ «ФК «Елаєнс») через систему платежів «Fondy» на підставі договору № 41346335_18/10/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на карту) та про інформаційно-технологічну взаємодію і приймання платежів, укладеного ТОВ «ФК «Елаєнс» та ТОВ «Алекскредит», було перераховано кошти в сумі 4 000 грн на відповідну картку, дата проведення платежу: 29.11.2020.
Відтак, Первісний Кредитодавець ТОВ «Алекскредит» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, надавши Відповідачеві грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами Договору.
Проте Відповідач своїх зобов`язань за цим договором належно і вчасно не виконав, частково здійснювала виплати на погашення свої заборгованості (зокрема,30.12.2020, 26.01.2021, 18.02.2021, у розмірі 4 896,00 грн), але не в повному обсязі, що вбачається з копії Детального (щоденного) розрахунку заборгованості за Договором про надання кредиту від 29.11.2020 № 4235659 за станом на 29.10.2025.
Згідно копії Договору факторингу № 29/10-2025 від 29.10.2025, укладеного між ТОВ «Алекскредит» (клієнт) та ТОВ «Секвоя Капітал» (фактор), клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.
Відповідно до копії витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 29.10.2025, до ТОВ «Секвоя Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4235659 від 29.11.2020, на суму 26212 грн., з яких: сума заборгованості за тілом 4 000 грн; сума заборгованості за відсотками 22212 грн.
Відповідно до копії акту прийому-передачі документів за договором факторингу від 29.10.2025 ТОВ «Алекскредіт» та ТОВ «Секвоя Капітал» уклали даний акт на виконання п. 2.2 Договору факторингу про те, що ТОВ «Алекскредит» передав, а ТОВ «Секвоя Капітал» прийняв документи, якими підтверджується дійсність та наявність грошових прав вимог до боржників, а саме: передача в електронному форматі договорів з боржниками по реєстру прав вимоги від 29.10.2025.
Згідно копії договору факторингу № ДФ-31102025 від 31.10.2025, укладеного між ТОВ «Секвоя капітал» (клієнт) та ТОВ «ФК «Солвентіс» (фактор), клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором, спосіб.
Відповідно до копії витягу з реєстру боржників до договору факторингу №АК-29/10-2025 від 29.10.2025, до ТОВ «Секвоя Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4235659 від 29.11.2020, на суму 26212 грн., з яких: сума заборгованості за тілом 4 000, 00 грн.; сума заборгованості за відсотками 22212 грн.
Відповідно до копії акту прийому-передачі документів за договором факторингу № ДФ-31102025 від 31.10.2025 ТОВ «ФК «Солвентіс» та ТОВ «Секвоя Капітал» уклали Договору факторингу про те, що ТОВ «Секвоя Капітал» передав, а ТОВ «ФК «Солвентіс» прийняв документи, якими підтверджується дійсність та наявність грошових прав вимог до боржників.
Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
Отже, з огляду на встановлені судом обставини, позивач правомірно набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4235659 від 29.11.2020.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», а також Закону України "Про електронні довірчі послуги", передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до пп. 12 п. 1 ч. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.
Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір підписано відповідачкою шляхом накладення електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам закону.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Встановивши, що позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 4235659 від 29.11.2020, а відповідач в свою чергу отримала кредитні кошти та не повернула їх у встановлений договором строк, суд дійшов до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ТОВ «ФК «Солвентіс».
Зважаючи на викладене вище, оскільки відповідач не виконує умови укладеного кредитного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кошти за кредитом не повернула, що підтверджується наданими позивачем доказами, які відповідач не спростувала, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідачки 26 212,00 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредитом 4 000,00 грн; сума заборгованості за відсотками 22 212,00 грн.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662, 40 грн.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, крім іншого належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Положеннями ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
В позовній заяві позивач просить стягнути понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн. На підтвердження таких витрат позивачем долучено копії, в тому числі, акта надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги адвокатом, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних ФОП ОСОБА_3 , на загальну суму 6 000 грн., на що адвокатом було витрачено в загальному 4, 5 години.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
В додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023, справа № 755/2587/17, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.
Беручи до уваги характер спірних правовідносин, суд вважає неспівмірною заявлену вартість послуг послуг адвоката в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором, враховуючи категорію та складність даної справи, яка відноситься до малозначних справ та є типовою для фактора, не потребує вивчення значного обсягу доказів та правових позицій судів щодо такої категорії справ.
У зв`язку з вищенаведеним та враховуючи суму, яка підлягає стягненню з відповідачки, тобто ціну позову, а також складність справи та її значення для сторін, зокрема те, що відповідачем було отримано в кредит суму коштів в загальному розмірі 4 000, 00 грн., а решта задоволених позовних вимог становить розмір процентів за користування грошовими коштами, що значно перевищує суму отриманих відповідачкою у власність коштів, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу, виходячи з критерію розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи та відсутність відомостей про фінансовий стан обох сторін, а саме в розмірі 2 000, 00 грн.
Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 536,611, 623, 624, 625, 638, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 13, 81, 141, 223, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» заборгованість за кредитним договором № 4235659 від 29.11.2020 в розмірі 26 212,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту – 4000,00 грн. та заборгованості за відсотками – 22212,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662, 40 грн, та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000, 00 грн.
В іншій частині вимог про стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари, Київська область, поштовий індекс: 07406, код ЄДРПОУ: 43657029.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Повний текст рішення складено 12.08.2026.

Суддя І. В. Щербаченко