РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
м. Вінниця
15 вересня 2026 р.  Справа № 120/1117/26

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Регінального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкській та Кіровоградській областях.
Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо зменшення відсоткового розміру надбавки за особливості проходження служби та премії в оновленій довідці про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023.
Ухвалою від 02.02.2026 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву.
03.02.2026 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому наведено заперечення проти заявлених позовних вимог.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992 року.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду по справі №120/528/25 зобов`язано Регіональний сервісний центр ГЦС МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (Філія ГСЦ МВС) виготовити та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України №2262-12 від 09.04.1992 року "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та всіх інших щомісячних видів грошового забезпечення, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 для проведення перерахунку пенсії з 01.02.2023.
На виконання даного судового рішення відповідачем виготовлено довідку №233 від 24.06.2025 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023.
Зі змісту вказаної довідки судом встановлено, що складові грошового забезпечення позивача було визначено у таких розмірах:
- посадовий оклад 4700,00 грн;
- оклад за військовим званням 1450,00 грн;
- надбавка за вислугу років 50% 3075,00 грн;
- надбавка за особливості проходження служби 1% 92,25 грн;
- премія 10% 470,00 грн.
Загальна сума грошового забезпечення склала 9787,25 грн.
Не погодившись із визначеними у вказаній довідці заниженими відсотковими розмірами надбавки за особливості проходження служби (1%) та премії (10%), позивач звернувся до адміністративного суду за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із такого.
Згідно з вимог частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами частини 1 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20 грудня 1991 року (далі по тексту - Закон України № 2011-ХІІ) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно із частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року (далі по тексту Закон України № 2262-ХІІ).
Так, статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Поряд з цим, 30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704), якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Вказана постанова набрала чинності з 01 березня 2018 року.
Пунктами 2, 3 цієї постанови установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.
Згідно з пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання установлювати, зокрема надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, а також здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
Внаслідок визнання нечинними змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, з 05 березня 2019 року діє редакція пункту 5 Порядку № 45, що була чинною до внесення таких змін.
Аналогічний підхід застосований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09 червня 2022 року у справі № 520/2098/19, а також Верховним Судом, зокрема, у постановах від 19 червня 2023 року у справі № 160/14974/21, від 12 березня 2024 року у справі № 640/35681/21 та від 26 березня 2024 року у справі № 460/11381/21.
Так, пунктом 5 Порядку № 45 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 01 лютого 2018 року № 103, передбачено, що для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів:
посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням;
надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання «заслужений» чи «народний», службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;
щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок;
інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.
Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.
Стосовно розмірів такого додаткового виду грошового забезпечення як надбавка за особливості проходження служби, суд зазначає, що підпунктом 1 пункту 5 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, установлювати, зокрема надбавку за особливості проходження служби в розмірі до 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.
Згідно норми абзацу 4 підпункту 1 пункту 5 Постанови № 704 надбавка за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу може призначатися у розмірі від 1% (мінімальний розмір) до 100% (максимальний розмір).
Встановлення такого діапазону між мінімальним та максимальним розміром надбавки за особливості проходження служби означає, що у будь-якому випадку вказана надбавка не може перевищувати 100%.
При цьому положеннями Постанови № 704 також передбачено, що вказана надбавка виплачується у порядку та умовах, визначених керівником державного органу, та залежить від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою.
Щодо розміру премії, як додаткового види грошового забезпечення, суд вказує, що підпунктом 2 пункту 5 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10% посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, а також порядок виплат одноразової грошової допомоги при звільненні осіб рядового і начальницького складу визначено Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом МВС України від 20.07.2018 №623.
Пунктом 2 Інструкції № 623 передбачено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу визначається залежно від посади, спеціального звання, тривалості та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання.
Відповідно до пункту 3 розділу I Інструкції № 623 грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Підставами для виплати грошового забезпечення є наказ:
керівника органу управління (підрозділу) про призначення на штатну посаду, яка входить у його номенклатуру, та встановлення відповідних окладів, надбавок, доплат тощо;
керівника закладу освіти ДСНС про зарахування на навчання із встановленням відповідних окладів, надбавок, доплат тощо;
керівника органу управління (підрозділу) про зарахування в розпорядження (пункту 8 розділу I Інструкції № 623).
Розділом ХVІ Інструкції № 623 передбачено преміювання осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 1 цього розділу передбачено, що керівники органів управління (підрозділів) мають право в межах фонду преміювання та економії грошового забезпечення здійснювати преміювання осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.
Надаючи оцінку викладеному, суд зазначає, що чинне нормативне регулювання не встановлює фіксованих розмірів спірних додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються для перерахунку пенсії, а лише передбачає мінімальні або ж граничні розміри вказаних складових грошового забезпечення. При цьому встановлення граничного розміру вказує на те, що відповідний вид певної складової грошового забезпечення має мінімальні та максимальні кількісні показники, які можуть варіюватися, тобто не є сталими величинами, і залежать від наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі відповідного органу, а також від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою.
При цьому згідно положень абзацу 5 пункту 5 Порядку № 45 такі щомісячні виплати як надбавка за особливості проходження служби та премія мають бути зазначені у відповідних довідках про розмір грошового забезпечення у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.
Таким чином, аналізуючи зазначений пункт Порядку № 45, суд зауважує, що у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії відсоткове значення надбавки за особливості проходження служби та премії (розмір яких є предметом спору у цій справі) належить указувати у середньому розмірі, що фактично виплачений за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.
Аналогічну правову позицію щодо необхідності зазначення у відповідних довідках для перерахунку пенсій розміру премії, визначеного у середньому розмірі, що фактично виплачений за відповідною посадою, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 802/2196/17-а (Пз/9901/1/18).
Враховуючи викладене, оскільки право на перерахунок пенсії у позивача виникло в січні 2023 року, надбавка за особливості проходження служби та премія мали бути враховані під час оформлення довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача у середніх розмірах, що фактично виплачені за січень 2023 року за посадою, до якої прирівнюється посада позивача, з якої він був звільнений зі служби (ст. інструктор роти спецпризначення в/ч НОМЕР_1 ВВ МВС).
Водночас, зі змісту довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 24.06.2025 № 233, виданої ОСОБА_1 на виконання рішення суду, встановлено, що відсотковий розмір надбавки за особливості проходження служби становить 1%, а премії 10%.
Саме зменшення відповідачем відсоткових розмірів зазначених додаткових складових грошового забезпечення, зокрема, надбавки за особливості проходження служби та премії, слугувало підставою для звернення до суду з вимогою про встановлення таких складових грошового забезпечення у розмірі 50% та 250% відповідно.
Як на підставу для встановлення вищих відсоткових розмірів надбавки за особливості проходження служби та премії, позивач посилається на відповідь Військової частини НОМЕР_1 НГУ від 01.12.2025 №10/28/13-Б-260-Аз, згідно змісту якої за відповідною (аналогічною посадою), з якої позивача було звільнено на пенсію, станом на 01.01.2023 щомісячна надбавка за особливості проходження служби була виплачена у розмірі 50%, премія виплачена у розмірі 250%.
Аналізуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що зазначені відповідачем у довідці, виданій станом на 01.01.2023, розміри надбавки за особливості проходження служби 1% та премії 10%, з огляду на наявні у матеріалах справи інформації Військової частини НОМЕР_1 НГУ від 16.03.2025, не відповідають середнім розміром, які фактично виплачувалися за відповідною посадою у місяці, в якому у позивача виникло право на перерахунок пенсії, що не узгоджується з вимогами абзацу п`ятого пункту 5 Порядку № 45 та свідчить про протиправність дій відповідача в цій частині.
Водночас, суд критично оцінює посилання позивача на лист Військової частини НОМЕР_1 НГУ від 01.12.2025 №10/28/13-Б-260-Аз про виплату за відповідною (аналогічною) посадою надбавки за особливості проходження служби у розмірі 50 відсотків та премії у розмірі 250 відсотків як підставу для встановлення таких відсоткових розмірів у довідці про розмір грошового забезпечення, оскільки сам по собі факт виплати зазначених розмірів за посадою ст. інструктор роти спецпризначення в/ч НОМЕР_1 ВВ МВС не свідчить про те, що 50 відсотків та 250 відсотків відповідно є середніми розмірами цих щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які фактично виплачувалися у січні 2023 року за посадою, з якої позивача було звільнено.
Оскільки судом не здобуто доказів, які б підтверджували зазначені позивачем середні розміри (у відсотках) надбавки за особливості проходження служби та премії, що фактично виплачувалися у січні 2023 року за відповідною посадою у державному органі, з якого позивача було звільнено у зв`язку з виходом на пенсію, суд доходить висновку про відсутність належних та достатніх підстав для визначення у довідці про розмір грошового забезпечення надбавки за особливості проходження служби у розмірі 50 відсотків та премії у розмірі 250 відсотків, а відтак в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Таким чином, враховуючи викладене, з огляду на наявність у позивача права на визначення у довідці про розмір грошового забезпечення надбавки за особливості проходження служби та премії у середніх розмірах, що фактично виплачувалися за січень 2023 року за відповідною посадою, з якої позивача було звільнено (ст. інструктор роти спецпризначення в/ч НОМЕР_1 ВВ МВС), суд приходить висновку про необхідність зобов`язання відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 з урахуванням надбавки за особливості проходження служби та премії - у середніх розмірах, що фактично виплачені за січень 2023 року за відповідною посадою, з якої позивача було звільнено (ст. інструктор роти спецпризначення в/ч НОМЕР_1 ВВ МВС), для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2023.
Такого ж висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 04.09.2026 у справі №120/16034/25.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Позивач не довела протиправності дій відповідача при складанні оскаржуваної довідки, тоді як відповідач належними доказами та посиланнями на сталу практику Верховного Суду підтвердив правомірність своєї позиції.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частиною 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу приписів частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях щодо зазначення в довідці №233 від 24.06.2025 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії з 01.02.2023 відомостей про розмір надбавки за особливості проходження служби в розмірі 1% та премії в розмірі 10%.
Зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 20.07.2018 №623, з урахуванням рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 120/528/25 та із зазначенням відомостей про надбавку за особливості проходження служби та премії - у середніх розмірах, що фактично виплачені за січень 2023 році, за відповідною посадою у тому державному органі, звідки позивач звільнився, що визначені з розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним званням, розрахованих з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, для проведення перерахунку основного розміру пенсії позивача з 01.02.2023.
В іншій частині вимог адміністративного позову відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одну гривню 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Регінального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.
Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )
Відповідач: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС) (вул. Ботанічна, 24, м. Вінниця, код ЄДРПОУ 45400935)

Рішення суду сформовано 15.09.2026.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна