Справа № 539/1962/26
Провадження № 2/539/1719/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
26 серпня 2026 року місто Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Пилипчука М. М.,
за участі секретаря судового засідання Берко О. С.,
розглянувши у приміщенні суду у місті Лубнах Полтавської області у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача
У квітні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 29 серпня 2025 року ТОВ «Споживчий центр» і ОСОБА_1 уклали кредитний договір (оферта) № 29.08.2025-100000682, відповідно до умов якого останньому надано кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту - 29 серпня 2025 року, сума кредиту - 2 000 грн, строк, на який надається кредит - 217 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту - 02 квітня 2026 року. Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплати кредиту/строку договору не передбачена. Процентна ставка «Стандарт» фіксована незмінна у розмірі 1 % за 1 день користування; процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5 % за 1 день користування кредитом. За надання кредиту передбачена комісія в розмірі 9 % від суми кредиту і дорівнює 180 грн, комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 180 грн.
29 серпня 2025 року між кредитодавцем та позичальником укладено додатковий договір, за яким сторони домовились за взаємною згодою за ініціативою позичальника збільшити суму кредиту до 3 000 грн, строк, на який надається кредит - 217 днів з дати його надання, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок платіжної картки № НОМЕР_1 ххх-хххх-4536. За надання другого траншу в розмірі 1 000 грн передбачена комісія в розмірі 9 % від суми другого траншу і дорівнює 90 грн. Комісія за обслуговування з дати укладення додаткового договору встановлюється у розмірі 270 грн. У зв`язку зі збільшенням суми змінюється розмір денної процентної ставки та її розрахунок, які з дати укладення додаткового договору становлять 0,72 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача - 7 703,08 грн, загальні витрати за кредитом - 4 703,08 грн.
31 серпня 2025 року між кредитодавцем та позичальником укладено додатковий договір, за яким сторони домовились за взаємною згодою за ініціативою позичальника збільшити суму кредиту до 5 000 грн, строк, на який надається кредит - 215 днів з дати його надання, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок платіжної картки № НОМЕР_1 ххх-хххх-4536. За надання третього траншу в розмірі 2 000 грн передбачена комісія в розмірі 9 % від суми третього траншу і дорівнює 180 грн. Комісія за обслуговування з дати укладення додаткового договору встановлюється у розмірі 450 грн. У зв`язку зі збільшенням суми змінюється розмір денної процентної ставки та її розрахунок, які з дати укладення додаткового договору становлять 0,73 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача - 12 798,47 грн, загальні витрати за кредитом - 7 798,47 грн.
Відповідно до умов вказаних договорів від 29 серпня 2025 року та від 31 серпня 2025 року кредитором надано позичальнику кредит у розмірі 5 000 грн, тобто ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало належним чином.
Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, сплативши лише частково суму боргу у розмірі 1 960 грн, у зв`язку з чим станом на дату подання позову утворилась заборгованість за договором від 29 серпня 2025 року № 29.08.2025-100000682 у розмірі 17 100 грн, що складається з: тіла кредиту - 5 000 грн, процентів - 6 200 грн, відсотків, нарахованих за статтею 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) - 5 000 грн та додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 900 грн.
На підставі викладеного ТОВ «Споживчий центр» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 29 серпня 2025 року № 29.08.2025-100000682 у розмірі 17 100 грн, судовий збір - 2 662,40 грн та витрати, пов`язані з надсиланням стороні відповідача позовної заяви в розмірі 151,38 грн.
У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав.
Рух справи
29 квітня 2026 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 квітня 2026 року справу № 539/1962/26 передано судді Пилипчуку М. М.
Суддя на виконання вимог частини шостої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) звернувся із запитом до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.
Згідно з відповіддю виконавчого комітету Новооржицької селищної ради, за даними реєстру територіальної громади, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 липня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 30 липня 2026 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив, відповідачу - заперечення на відповідь на відзив.
30 липня 2026 року розгляд справи відкладено на 26 серпня 2026 року у зв`язку з неявкою відповідача. 26 серпня 2026 року учасники процесу в судове засідання не з`явилися. Позивач заявив клопотання про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні за відсутності представника позивача за наявними матеріалами справи.
Судові повістки були направлені відповідачу на поштову адресу за його зареєстрованим місцем проживання. Вказані обставини підтверджені рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Суд вважає, що відповідач не з`явився в судові засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 26 серпня 2026 року постановив ухвалу про проведення у справі заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини, встановлені судом
Суд встановив, що ОСОБА_1 29 серпня 2025 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором (Е786) підписав пропозицію про укладення кредитного договору (оферта), відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 29.08.2025-100000682 та заявку кредитного договору № 29.08.2025-100000682, в яких зазначена: інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, номер банківського рахунку платіжної картки, порядок повернення кредиту тощо.
Згідно з умовами кредитного договору № 29.08.2025-100000682 (кредитної лінії) від 29 серпня 2025 року: дата надання/видачі кредиту - 29 серпня 2025 року, сума кредиту - 2 000 грн, строк, на який надається кредит - 217 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту - 02 квітня 2026 року. Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплати кредиту/строку договору не передбачена. Процентна ставка «Стандарт» фіксована незмінна у розмірі 1 % за 1 день користування; процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5 % за 1 день користування кредитом. За надання кредиту передбачена комісія в розмірі 9 % від суми кредиту і дорівнює 180 грн та комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 180 грн.
Для повернення суми кредиту та інших платежів пунктом 14 договору встановлено графік, згідно з яким визначено розмір чергових платежів на погашення заборгованості, дати чергового платежу та дати початку і закінчення чергового періоду користування кредитом: 28 вересня 2025 року - 800 грн; 29 жовтня 2025 року - 800 грн; 29 листопада 2025 року - 800 грн; 30 грудня 2025 року - 800 грн; 30 січня 2026 року - 800 грн; 02 березня 2026 року - 800 грн; 02 квітня 2026 року - 335,39 грн. 
29 серпня 2025 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором (К297) ОСОБА_1 підписав пропозицію про укладення додаткового кредитного договору (оферта) до кредитного договору (кредитної лінії), згідно з яким сума кредиту становить 3 000 грн, строк, на який надається кредит - 217 днів з дати його надання, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок платіжної картки № НОМЕР_1 ххх-хххх-4536. За надання другого траншу в розмірі 1 000 грн передбачена комісія в розмірі 9 % від суми другого траншу і дорівнює 90 грн. Комісія за обслуговування з дати укладення додаткового договору встановлюється у розмірі 270 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача - 7 703,08 грн, загальні витрати за кредитом - 4 703,08 грн.
У зв`язку з укладенням додаткового договору змінено графік платежів (пункт 1.5 договору): 28 вересня 2025 року - 1 200 грн; 29 жовтня 2025 року - 1 200 грн; 29 листопада 2025 року - 1 200 грн; 30 грудня 2025 року - 1 200 грн; 30 січня 2026 року - 1 200 грн; 02 березня 2026 року - 1 200 грн; 02 квітня 2026 року - 503,08 грн. 
31 серпня 2025 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором (К796) ОСОБА_1 підписав пропозицію про укладення додаткового кредитного договору (оферта) до кредитного договору (кредитної лінії), згідно з яким сума кредиту становить 5 000 грн, строк, на який надається кредит - 215 днів з дати його надання, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок платіжної картки № НОМЕР_1 ххх-хххх-4536. За надання третього траншу в розмірі 2 000 грн передбачена комісія в розмірі 9 % від суми третього траншу і дорівнює 180 грн. Комісія за обслуговування з дати укладення додаткового договору встановлюється у розмірі 450 грн. У зв`язку зі збільшенням суми змінюється розмір денної процентної ставки та її розрахунок, які з дати укладення додаткового договору становлять 0,73 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача - 12 798,47 грн, загальні витрати за кредитом - 7 798,47 грн.
У зв`язку з укладенням додаткового договору змінено графік платежів (пункт 1.5 договору): 28 вересня 2025 року - 1 960 грн; 29 жовтня 2025 року - 2 000 грн; 29 листопада 2025 року - 2 000 грн; 30 грудня 2025 року - 2 000 грн; 30 січня 2026 року - 2 000 грн; 02 березня 2026 року - 2 000 грн; 02 квітня 2026 року - 838,47 грн. 
Судом встановлено, що під час укладення кредитного договору № 29.08.2025-100000682 позичальник ОСОБА_1 пройшов електронну ідентифікацію із використанням Системи BankID Національного банку України. Ідентифікація здійснена через абонент-ідентифікатор - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». За даними, отриманими з центрального вузла Системи BankID Національного банку України, підтверджено персональні та ідентифікаційні дані відповідача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . ТОВ «Споживчий центр» є абонентом Системи BankID Національного банку України з 26 жовтня 2020 року.
ТОВ «Споживчий центр» (ЄДРПОУ 37356833) не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку.
Спосіб надання позичальнику кредитних коштів визначено умовами договору - перерахування на рахунок споживача з використанням реквізитів електронного платіжного засобу (платіжної картки) № 5168-75ххх-хххх-4536. Перерахування коштів на картку відповідача здійснено із використанням послуги інтернет-еквайрингу через платіжну установу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» (далі - ТОВ «Універсальні платіжні рішення») (ЄДРПОУ 37973023), яка внесена до державного реєстру фінансових установ (свідоцтво серія ФК № 342 від 02 жовтня 2012 року) та отримала ліцензію Національного банку України № 3 від 11 листопада 2013 року, на підставі договору про надання послуг з переказу коштів № ФК-П-2024/01-2 від 04 січня 2024 року, укладеного між зазначеною платіжною установою та позивачем.
За змістом листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 27 квітня 2026 року № 674-2704 відповідачу на картку № 5168-75ххх-хххх-4536 перераховано 29 серпня 2025 року кошти у розмірі 1 000 грн, призначення платежу: видача за договором кредиту № 29.08.2025-100000682.
Згідно з листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 27 квітня 2026 року № 675-2704 відповідачу на картку № 5168-75ххх-хххх-4536 перераховано 29 серпня 2025 року кошти у розмірі 2 000 грн, призначення платежу: видача за договором кредиту № 29.08.2025-100000682.
Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 27 квітня 2026 року № 673-2704 відповідачу на картку № НОМЕР_1 ххх-хххх-4536 перераховано 31 серпня 2025 року кошти у розмірі 2 000 грн, призначення платежу: видача за договором кредиту № 29.08.2025-100000682.
Відповідачем частково сплачено суму заборгованості: 28 вересня 2025 року - 1 960 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 29 серпня 2025 року № 29.08.2025-100000682 станом на 24 квітня 2026 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Споживчий центр» складає 17 100 грн, з яких: залишок тіла кредиту - 5 000 грн, залишок процентів - 6 200 грн, залишок відсотків, нарахованих за статтею 625 ЦК України - 5 000 грн, залишок комісій - 900 грн.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Враховуючи факт підписання відповідачем пропозиції про укладення кредитного договору, заявки кредитного договору та підтвердження кредитного договору, суд дійшов висновку, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 29 серпня 2025 року укладено кредитний договір, а 29 серпня 2025 року та 31 серпня 2025 року укладено додаткові договори. Вказані обставини свідчать про дотримання форми зазначених правочинів та укладення кредитного договору і додаткових договорів, відповідно до умов яких відповідач отримав кредитні кошти.
Отже, зібраними у справі доказами підтверджено, що договір кредиту та додаткові договори, за якими позивач заявив вимоги у цій справі, укладені сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що всі дії, вчинені від імені відповідача, вчинені не ним, матеріали справи не містять.
Верховний Суд у постанові від 01 липня 2024 року у справі № 638/161/22 погодився з тим, що «без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від позивача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим. А в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно позивача, які стосуються підписання кредитного договору».
Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач уклав кредитний договір та додаткові договори до кредитного договору, фактично отримані кредитні грошові кошти в добровільному порядку на користь позивача не повернув, тому ТОВ «Споживчий центр» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення кредитної заборгованості.
Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, що спростовують факт укладення кредитного договору.
Водночас не можна погодитись з визначеним позивачем розміром заборгованості за кредитним договором. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача коштів в розмірі 5 000 грн, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України, необхідно зазначити таке.
Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).
Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц).
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі № 758/5318/23.
Загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) за своєю суттю є нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, під час тлумачення норм, що містяться в актах цивільного законодавства.
Кредитний договір укладено 29 серпня 2025 року під час дії воєнного стану, отже, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 грошових зобов`язань, що випливають з кредитного договору, наявність яких та розмір встановлено під час розгляду справи, підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
З урахуванням викладеного, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача коштів за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 900 грн слід зазначити наступне.
Відповідно до частини третьої статті 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (частина друга статті 627 ЦК України).
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначені Законом України «Про споживче кредитування».
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Водночас відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум, а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.
Кредитодавець не має права встановлювати платежі, які споживач має сплатити за дії, які кредитодавець здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь кредитодавця (прийняття платежу від споживача тощо), або що їх вчиняє кредитодавець або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
У постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів існування переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
У цій справі за умовами кредитного договору та додаткових договорів до нього комісія за обслуговування кредитної заборгованості встановлена за дії з обліку та супроводження наданого кредиту протягом строку кредитування. Зміст такої комісії свідчить, що йдеться по суті про моніторинг та облік стану кредитної заборгованості й про дії, які відповідають економічним потребам самого кредитодавця і здійснюються при реалізації ним прав та виконанні обов`язків за кредитним договором, а не про окремі додаткові чи супутні послуги, які об`єктивно надаються споживачу.
Надання інформації про поточний розмір заборгованості на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць є безоплатним у силу частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», а умови договору, що обмежують це право споживача, є нікчемними. Водночас у матеріалах справи відсутні докази існування переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, пов`язаних з обслуговуванням і поверненням кредиту, які надавалися б позичальнику та за які встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, а також докази погодження такого переліку зі споживачем при укладенні договору.
За таких обставин положення кредитного договору та додаткових договорів щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», а тому правових підстав для стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 900 грн немає, у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Як зазначено вище, пропозиція про укладення кредитного договору (оферти) (кредитної лінії), заявка кредитного договору № 29.08.2025-100000682 та підтвердження кредитного договору, які підписані відповідачем, містять інформацію щодо кредитування, зокрема, тип кредиту, суму кредиту, строк кредитування, розмір процентної ставки, порядок та підстави нарахування комісії тощо.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором від 29 серпня 2025 року № 29.08.2025-100000682 станом на 24 квітня 2026 року, суд встановив, що позичальнику надано кредит на загальну суму 5 000 грн (перший транш - 2 000 грн, другий транш - 1 000 грн, третій транш - 2 000 грн), що підтверджується квитанціями про перерахунок коштів від 29 серпня 2025 року та від 31 серпня 2025 року. Відповідачем на погашення заборгованості сплачено 1 960 грн (28 вересня 2025 року). Заявлений позивачем розмір процентів за користування кредитом у сумі 6 200 грн нарахований відповідно до узгоджених сторонами процентних ставок (1 % та 0,5 % за день користування кредитом) у межах строку кредитування та узгоджується з графіком платежів і розрахунком заборгованості, а тому в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими.
Часткова сплата відповідачем 1 960 грн за кредитним договором свідчить про визнання ним факту укладення договору та отримання кредитних коштів, що відповідає позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі № 916/2403/18, згідно з якою до дій, що свідчать про визнання боргу, належить, зокрема, часткова сплата боржником основного боргу та/або сум санкцій.
З огляду на викладене, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 11 200 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5 000 грн, заборгованість за процентами - 6 200 грн.
Висновки за результатами розгляду позовних вимог
Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково (65,50 %), то суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог - 1 743,87 грн (2 662,40 грн ? 65,50 %).
Витрати, пов`язані з надсиланням стороні відповідача позовної заяви у розмірі 151,38 грн, є витратами, пов`язаними з розглядом справи (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України), які відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову також покладаються на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 99,15 грн (151,38 грн ? 65,50 %).
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 263 - 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором від 29 серпня 2025 року № 29.08.2025-100000682, додатковим договором від 29 серпня 2025 року до кредитного договору № 29.08.2025-100000682, додатковим договором від 31 серпня 2025 року до кредитного договору № 29.08.2025-100000682 у розмірі 11 200 (одинадцять тисяч двісті) гривень.
У задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 1 743 (одна тисяча сімсот сорок три) гривні 87 копійок та витрати, пов`язані з надсиланням стороні відповідача позовної заяви, в розмірі 99 (дев`яносто дев`ять) гривень 15 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Саксаганського, 133-А; ЄДРПОУ - 37356833).
Відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ).

Суддя М. М. Пилипчук