Подільський районний суд міста Полтави 
Справа № 553/497/26 
Провадження № 2/553/912/2026 

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

13.07.2026	м. Полтава	

Подільський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді     Ткачука Ю.А.
за участю секретаря судового засідання   Чоповда А.В.,
позивача       ОСОБА_1 ,
представника відповідача      ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві, у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання дитини,-
В С Т А Н О В И В :
13.02.2026 року ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду міста Полтави з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після досягнення повноліття продовжує навчання за денною формою у закладі освіти на території Республіки Польща. Так, позивачка зазначила, що самостійно забезпечує доньку, несе всі витрати, пов`язані з її проживанням, зокрема щомісячні витрати на проживання у гуртожитку становлять 550 злотих, проїзд – 80 злотих, мобільний зв`язок – 40 злотих, відвідування спортивного залу – 115 злотих, харчування та особисті потреби дитини – близько 700 злотих.
Крім того, позивачка вказала, що у зв`язку зі змінами законодавства Республіки Польща щодо статусу PESEL UKR існує ймовірність того, що навчання доньки стане платним, а його орієнтовна вартість становитиме близько 2000 євро на рік, що призведе до додаткового фінансового навантаження.
При цьому, ОСОБА_1 вказала, що офіційно працює та отримує мінімальну заробітну плату у розмірі 8800 грн на місяць та, окрім повнолітньої доньки ОСОБА_4 , на утриманні має малолітню доньку віком 2 роки 6 місяців, у зв`язку з чим не має можливості самостійно забезпечувати повнолітню доньку без участі її батька, який в свою чергу, проживає на території Республіки Польща, офіційно працевлаштований, має стабільний дохід та до досягнення донькою повноліття сплачував аліменти у розмірі 35 % від усіх видів свого заробітку (доходу), що, на думку позивачки, свідчить про його можливість й надалі надавати таку матеріальну допомогу.
З огляду на викладене позивачка просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 35 % від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 11.03.2026 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків. 30.03.2026 року до суду від позивачки надійшла заява, якою недоліки позовної заяви усунено.
Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 01.04.2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання.
22.05.2026 року представником відповідача ОСОБА_3 – адвокатом Апазіді К.Ю. було надано відзив на позовну заяву, в якому останній не визнав позовні вимоги та просив відмовити в їх задоволені, з огляду на їх необґрунтованість, в обґрунтування чого вказав, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження доводів позивачки про проживання відповідача на території Республіки Польща, його офіційне працевлаштування та наявність в останнього стабільного доходу. На підтвердження зазначених обставин ОСОБА_1 не надано суду: довідки про доходи з місця роботи, відомостей відповідного реєстру соціального страхування Республіки Польща, судових рішень чи інших офіційних документів іноземної держави, які б підтверджували розмір та джерела доходів відповідача. 
Водночас представник посилався на Індивідуальні відомості про застраховану особу за формами ОК-5 та ОК-7, сформованих 12.05.2026 року, відповідно до яких відповідач ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) востаннє мав офіційно задокументовані доходи в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування України у вересні 2014 року, зокрема відповідно до довідки ОК-7 останній зафіксований запис датується 12.09.2014 - 21.09.2014; після вересня 2014 року жодних страхових внесків від жодного страхувальника на ОСОБА_3 не надходило; відповідно до довідки ОК-5, останній задокументований рік доходів в Україні – 2013 рік (13 797,73 грн. за рік від страхувальника з кодом 32689981).
Також представник відповідача зазначив, що заявлений позивачкою спосіб стягнення аліментів у розмірі 35 % від усіх видів доходу відповідача є неприйнятним та таким, що не відповідає нормам чинного законодавства з урахуванням того, що відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати допомогу. Відтак, з огляду на відсутність в матеріалах справи підтверджених офіційних доходів відповідача, стягнення аліментів у відсотках від доходу є фактично неможливим та таким, що не матиме реального виконання, тому в разі задоволення позову суд повинен визначати розмір аліментів з урахуванням реального матеріального стану відповідача. Крім того, представник відповідача вказав, що сплата ОСОБА_3 аліментів до досягнення донькою повноліття не свідчить про наявність обов`язку сплачувати аліменти після досягнення нею повноліття, оскільки відповідно до ст. 199 СК України такі правовідносини виникають лише на підставі рішення суду.
Також представник відповідача зазначив, що посилання позивачки на можливі зміни законодавства Республіки Польща щодо статусу PESEL UKR та ймовірне виникнення в майбутньому витрат на оплату навчання ґрунтуються на виключно на її припущеннях та не можуть бути підставою для визначення розміру аліментів.
Крім цього, представник відповідача звернув увагу, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка працює, отримує мінімальну заробітну плату та фактично має змогу забезпечувати проживання й базові потреби повнолітньої доньки, а наведені нею витрати відповідають звичайним витратам студента.
22.06.2026 року до суду від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про долучення додаткових доказів та уточнення позовних вимог, до якої долучено відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 18.06.2026, свідоцтво про народження ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідку про фактичне місце проживання ОСОБА_1 № 882 від 15.03.2026 року, видану виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, та акт про встановлення факту проживання ОСОБА_6 від 11.06.2026 року. Одночасно позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.
01.07.2026 року до суду від представника відповідача надійшли заперечення щодо прийняття заяви про долучення додаткових доказів та уточнення позовних вимог, зі змісту яких слідує, що на переконання представника відповідача, подана позивачкою заява не відповідає вимогам процесуального закону, оскільки подана після спливу встановленого ЦПК України строку для зміни позовних вимог у справі, що розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, та не містить належного обґрунтування зміни розміру позовних вимог. Крім того, вказував, що позивачкою не дотримано вимог щодо направлення копії заяви відповідачу. При цьому свідоцтво про народження ОСОБА_5 (батько - ОСОБА_7 ), на думку представника відповідача, не стосується предмета доказування у цій справі. З огляду на викладене, він просив повернути заяву про долучення додаткових доказів та уточнення позовних вимог без розгляду.
01.07.2026 року до суду від представника відповідача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи, в якій він зазначав, що його повноваження як представника відповідача підтверджені належним чином оформленим ордером, а доводи позивачки щодо їх неналежного підтвердження є безпідставними. Просив долучити до матеріалів справи клопотання відповідача від 04.06.2026 року щодо укладення договору з адвокатом та викладену відповідачем позицію по справі, відповідно до якої ОСОБА_3 заперечує проти задоволення позовних вимог.
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги з урахуванням їх уточнення та просила їх задовольнити. Крім того, позивачка пояснила, що донька здобуває освіту в Республіці Польща у зв`язку з відсутністю в Україні відповідної освітньої програми. Також зазначила, що у зв`язку з тим, що на момент початку навчання та виїзду за кордон донька була неповнолітньою, на ім`я позивачки було відкрито банківський рахунок у «KredoBank» та отримано додаткову банківську картку, при цьому остання поповнює відкритий рахунок грошовими коштами у гривнях, які банком конвертуються у польські злоті відповідно до встановленого курсу, після чого донька має можливість здійснювати розрахунки зазначеною банківською карткою на території Республіки Польща. Відтак, долучені до матеріалів справи квитанції та платіжні документи, в яких позивач зазначена платником, на її переконання, підтверджують понесені нею витрати на забезпечення проживання доньки у гуртожитку, оплату проїзду, поповнення мобільного рахунку, харчування та інші необхідні витрати.
Щодо заявленого розміру аліментів у частці від доходу відповідача пояснила, що не володіє відомостями та відповідними документами, які б підтверджували місце роботи чи розмір доходу відповідача, однак просила стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), оскільки до досягнення донькою повноліття відповідач сплачував аліменти саме у такому розмірі своєчасно та в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Представником відповідача ОСОБА_3 – адвокатом Апазіді К.Ю. долучено до матеріалів справи клопотання відповідача, зі змісту якого слідує, що останній заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та просить розгляд справи проводити за його відсутності.
Представник відповідача ОСОБА_3 – адвокат Апазіді К.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов. Додатково зазначив, що позивачкою не надано належних доказів на підтвердження відкриття банківського рахунку та отримання додаткової банківської картки та користування нею саме донькою сторін, у тому числі долучені до матеріалів справи платіжні документи, які не містять перекладу, на його думку, не підтверджують понесення позивачкою витрат саме на її утримання. 
Додатково мотивував позицію відповідача тим, що останньому, з його слів, відомо про пошук донькою роботи за кордоном, а тому, на його думку, гостра необхідність у додатковому матеріальному забезпеченні відсутня, враховуючи, що її навчання є безоплатним. 
Водночас представник відповідача підтвердив, що, зі слів останнього, він фактично мешкає на території Республіки Польща, однак будь-якою інформацією щодо його працевлаштування чи розміру доходів не володіє. При цьому, наголосив, що відповідач до досягнення донькою повноліття належним чином сплачував аліменти, проте наразі, враховуючи скрутне матеріальне становище, стан здоров`я, нестабільний дохід відповідача та необхідність нести витрати на оренду житла, останній позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці ОСОБА_4 .
Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, приходить до таких висновків.
Згідно з положеннями ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане 18.02.2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, за актовим записом № 67 (а.с. 7).
Згідно довідки Університету сільського господарства імені Гуго Коллонтая у м. Кракові (Республіка Польща) від 15.01.2026 року, яка перекладена українською мовою, справжність підпису перекладача на якій посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шауловою М.О., вбачається, що донька сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка досягла повноліття, продовжує навчання за денною формою навчання за освітньою програмою першого ступеня за спеціальністю «Дієтологія». Відповідно до зазначеної довідки навчання триває з 01.10.2025 року, орієнтовний строк його завершення – 25.02.2029 року, та здійснюється польською мовою на рівні володіння В2, а станом на 15.01.2026 року студентка навчалася на першому семестрі зимового семестру 2025/2026 навчального року (а.с. 3-5).
На підтвердження понесення витрат на утримання повнолітньої доньки позивачкою надано суду квитанції та інші платіжні документи, що підтверджують здійснення нею відповідних витрат у період навчання доньки (а.с. 31-33).
Крім того, на підтвердження свого матеріального становища позивачкою надано довідку ФОП ОСОБА_8 від 03.02.2026 року, відповідно до якої ОСОБА_1 працює у ФОП ОСОБА_8 масажистом за трудовим договором № 3 від 02.02.2026 року на умовах повної зайнятості, з графіком роботи з понеділка по п`ятницю з 09 год 00 хв 18 год 00 хв, субота-неділя – вихідні дні (а.с. 9). Також до матеріалів справи долучено відомості з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про джерела та суми нарахованого (перерахованого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 18.06.2026 року, з яких убачається, що позивачка у лютому та березні 2026 року отримувала заробітну плату від ФОП ОСОБА_8 у розмірі 8800 грн щомісячно, а також соціальні виплати з відповідних бюджетів (а.с. 78-79).
При цьому на підтвердження сімейного стану та матеріального становища позивачка ОСОБА_1 надала суду копії: свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідки про фактичне місце проживання ОСОБА_1 № 882 від 15.03.2026 року, виданої виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, та акта про встановлення факту проживання ОСОБА_6 від 11.06.2026 року (а.с. 80-82). 
Судом також досліджені надані представником відповідача індивідуальні відомості про застраховану особу за формами ОК-5 та ОК-7, сформованих 12.05.2026 року, відповідно до яких відповідач ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) востаннє мав офіційно задокументовані доходи в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування України у вересні 2014 року, зокрема відповідно до довідки ОК-7 останній зафіксований запис датується 12.09.2014 - 21.09.2014; після вересня 2014 року жодних страхових внесків від жодного страхувальника на ОСОБА_3 не надходило; відповідно до довідки ОК-5, останній задокументований рік доходів в Україні – 2013 рік (13 797,73 грн. за рік від страхувальника з кодом 32689981) (а.с. 56-57).
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини є способом захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Положення статті 199 СК України визначають, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Тобто, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження дітьми навчання (форма навчання може бути як денна, так і заочна); потреба дітей у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Така позиція закріплена у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також в постановах Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 та від 20 травня 2020 року у справі №635/1139/17.
Тож стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.
У постанові від 29 січня 2018 року по справі №622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими.
Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Так, матеріалами справи підтверджено та сторонами не заперечується, що донька сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення повноліття продовжує навчання за денною формою у закладі вищої освіти на території Республіки Польща. З огляду на денну форму навчання, перебування дитини за межами України та необхідність забезпечення її проживання у період здобуття освіти, суд доходить висновку про наявність підстав, передбачених статтею 199 СК України для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.
При цьому сам по собі факт безоплатності навчання повнолітньої доньки не свідчить про відсутність потреби її утримання під час навчання, що включає витрати, пов`язані з проживанням, харчуванням, лікуванням та забезпеченням інших повсякденних потреб. Відтак, доводи представника відповідача про те, що повнолітня донька сторін здійснювала пошук роботи, не спростовує зазначеного висновку, оскільки доказів її фактичного працевлаштування, припинення навчання або отримання самостійного доходу, достатнього для забезпечення власних потреб, матеріали справи не містять.
У судовому засіданні позивачка надала послідовні пояснення про те, що банківський рахунок та платіжну картку було оформлено на її ім`я, враховуючи, що на момент виїзду доньки на навчання за кордон остання не досягла повноліття, а поповнення відповідного рахунку здійснюється саме позивачкою. При цьому, доводи представника відповідача щодо неналежності наявних в матеріалах справи квитанцій та платіжних документів, суд оцінює критично, враховуючи, що зміст документів дає можливість встановити платника – ОСОБА_1 , валюту розрахунку - польські злоті, суму та дату проведення відповідних операцій, що припадають на період навчання ОСОБА_4 у Республіці Польща. За таких обставин сам по собі факт відсутності перекладу окремого реквізиту документа, зокрема «отримувача платежу» не є підставою для неврахування відповідних відомостей, які оцінюються судом в сукупності з іншими доказами у справі. При цьому стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивачки про понесення нею витрат на забезпечення доньки під час навчання.
Суд також критично оцінює доводи представника відповідача про відсутність у останнього можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, станом здоров`я, відсутністю працевлаштування та необхідністю нести витрати на оренду житла. На підтвердження зазначених обставин стороною відповідача не надано жодних належних та допустимих доказів, зокрема щодо стану здоров`я, отримуваних доходів, понесених витрат чи інших обставин, які б об`єктивно свідчили про неможливість виконання ним обов`язку щодо утримання повнолітньої доньки. Натомість посилання представника відповідача на індивідуальні відомості про застраховану особу за формами ОК-5 та ОК-7 лише підтверджують відсутність відомостей про офіційні доходи відповідача в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування України після 2014 року, однак не є доказом відсутності у нього будь-яких доходів за кордоном чи об`єктивної неможливості надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці.
Водночас суд не вбачає підстав для визначення аліментів саме у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_3 , оскільки позивачкою не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про необхідність та співмірність стягнення аліментів саме у такому розмірі. Зокрема, матеріали справи не містять доказів щодо офіційного працевлаштування відповідача, розміру його доходу, джерел отримання коштів чи інших відомостей, які б давали суду підстави дійти висновку про обґрунтованість визначення аліментів саме у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу). Сам лише факт сплати відповідачем аліментів у відповідному розмірі до досягнення донькою повноліття не є достатньою підставою для автоматичного визначення такого ж розміру аліментів після досягнення нею повноліття, оскільки правовідносини щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мають самостійний характер та підлягають оцінці судом з урахуванням положень статей 199, 200 СК України, потреб дитини, матеріального становища кожного з батьків та інших встановлених у справі обставин.
Таким чином, враховуючи встановлений судом факт продовження повнолітньою донькою навчання за денною формою за кордоном, її потребу у матеріальній допомозі, матеріальне становище позивачки, на утриманні якої перебуває також малолітня дитина, відсутність належних доказів, які б підтверджували неможливість відповідача брати участь в утриманні доньки, а також виходячи із принципів розумності, справедливості та рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей, суд дійшов висновку, що справедливим, співмірним та таким, що відповідатиме балансу інтересів сторін, є стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.
Оскільки позивачка за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, а позовні вимоги задоволено частково, а саме у розмірі 75 % від заявлених вимог, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 998,40 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180,181,182,184, 191 СК України, ст.ст. 133,137,263-265, 280, 281, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання дитини – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви – 13.02.2026 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 998,40 грн (дев`ятсот дев`яносто вісім гривень сорок копійок).
Рішення суду може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки в апеляційному порядку повністю або частково, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду або через Подільський районний суд м. Полтави.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повний текст рішення складений 13.07.2026 року.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави  	Ю. А. Ткачук