ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

майдан Незалежності, 1, м. Хмельницький, 29607, тел. (0382) 71-81-84, (0382) 71-81-83
e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, ЄДРПОУ 03500128
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" серпня 2026 р. Справа № 924/600/26 

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу 

за позовом Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західспецбезпека", м. Івано-Франківськ

про стягнення 157 773,33 грн. штрафних санкцій та зобов`язання поставити товар на суму 623 610,00 грн., 

представники сторін: не викликались; 

ВСТАНОВИВ: 

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача 157 773,33 грн. штрафних санкцій та зобов`язати його поставити товар на суму 623 610,00 грн. Вимоги мотивує неналежним виконанням ТОВ "Західспецбезпека" своїх зобов`язань з своєчасної та повної поставки товару за договором №53-124-01-25-26412 від 15.07.2025. 
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 11.06.2026 відкрито провадження у справі №924/600/26, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті спору. 
Відповідач у відзиві на позов заперечує проти заявлених позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначає, що позивачем не надано жодних доказів надіслання відповідачу заявки №61-15820/25687 від 21.10.2025 у спосіб, передбачений п. 3.2. договору. Таким чином, відповідач вважає, що в силу вимог ст. 538, ст. 613 ЦК України, п.2.3. Договору п.3.2. Договору Постачальник, без отримання письмової заявки був позбавлений можливості поставити товару з огляду на відсутність такого дозволу зі сторони Покупця. Крім того, Порозмірна заявка (таблиця розмірів товару - п.2.3. Договору) яка мала б бути надіслана Позивачем протягом 3 днів з дати укладення договору з електронної пошти Покупця office@khnpp.atom.gov.ua, не направлялася зовсім.
Відповідач зазначає, що оскільки розмірний ряд товару є істотною умовою договору №53 124-01-25-26412 від 15.07.2025 року, Постачальник був позбавлений можливості розпочати виготовлення товару та його поставку з огляду на відсутність розмірного ряду, в тому числі до 15.12.2025 року (прострочення кредитора, відкладальна обставина). Вказане, на переконання відповідача, свідчить про не доведення обставин направлення відповідачу письмової заявки Покупця, що робить безпідставними посилання Позивача на прострочення поставки товару.
З приводу нарахування штрафних санкцій зауважує, що після втрати чинності Господарським кодексом України, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено Законом як граничний, тобто може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України. Таким чином, надає наступний контрозрахунок: 623 610,00 грн. х 190 днів х подвійна облікова ставка НБУ = 94 993,74 грн.
Додатково звертає увагу, що у позивача перед відповідачем наявна заборгованість, тому відповідач вважає, що у відповідності до ч.5 ст.692 ЦК України він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару.
Позивач у відповіді на відзив зазначає, що 21.10.2025 Покупцем було направлено Постачальнику лист заявку від 21.10.2025 №61-15820/25687 на постачання решти товару за Договором, а саме партії костюмів бавовняних білих (у кількості 650 комплектів) на загальну суму 623 610,00 грн з ПДВ. Також 12.09.2025 Позивач направив на адресу Відповідача порозмірну заявку, яка містила повний перелік необхідних розмірів товару відповідно до умов Договору. Зауважує, що відповідачем було поставлено частину товару, що підтверджує отримання розмірної заявки. 
Вважає, що самі по собі доводи Відповідача щодо необхідності отримання порозмірної заявки не спростовують факту порушення ним строків поставки, позаяк умовами Договору передбачено, що саме з моменту направлення Покупцем письмової заявки починає обчислюватися 30-денний строк для виготовлення та поставки товару. Таким чином, порозмірна заявка не передбачала обов`язку негайно поставити готовий товар, а визначала характеристики товару та слугувала підставою для його виготовлення та подальшої поставки у межах визначеного Договором строку, тобто у межах погодженого сторонами 30-денного строку з моменту направлення листа-заявки.
Позивач виснує, що фактично Відповідач одночасно займає дві взаємовиключні правові позиції: заперечує можливість виготовлення та поставки товару через нібито відсутність порозмірної заявки, водночас підтверджуючи факт виконання цих дій та вимагає оплати за поставлений товар. Така процесуальна поведінка є непослідовною, не відповідає стандартам добросовісності та чесної ділової практики, свідчить про зловживання процесуальними правами з метою уникнення відповідальності за порушення умов Договору.
З приводу заперечень відповідача в частині неправомірного нарахування пені зазначає, що оскільки дія Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» поширюється на договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, то до спірних правовідносин з неналежного виконання негрошового зобов`язання цей Закон не міг бути застосований.
Також звертає увагу, що відповідно до пункту 13.12. Договору не підлягає застосуванню забезпечення виконання зобов`язань у вигляді притримання щодо зобов`язань за Договором, а також щодо інших вимог Постачальника, тому вважає безпідставними посилання відповідача на ст. 692 ЦК України. 
Відповідач у запереченні на відповідь на відзив зазначає, що на електронній пошті ТОВ «ЗАХІДСПЕЦБЕЗПЕКА» відсутній лист №61 15820/25687 від 21.10.2025 року, який нібито направлений 21.10.2025 року, із пошти «office@khnpp.atom.gov.ua» на пошту «zahidspets@ukr.net». При цьому стверджує, що у разі наявності вище вказаного листа на електронній пошті Відповідача, останній би не заперечував очевидні факти, а відзив на позовну заяву мав би інший зміст. Припускає, що, можливо, хтось із працівників ТОВ «ЗАХІДСПЕЦБЕЗПЕКА», який має доступ до електронної пошти, випадково його видалив до моменту звернення позивача до суду, проте дані факти вважає малоймовірними. 
Звертає увагу, що скріншоти відправлення електронних листів (лист №61-15820/25687 від 21.10.2025 року та Скріншот направлення порозмірної заявки від 12.09.2025 року) містять зовсім іншу побудову зображення, що неодмінно призводить до сумніву в їх достовірності.
Наголошує, що порозмірна заявка у строк та в порядку, передбачених п.2.3. Договору (протягом 3 днів з електронної пошти з office@khnpp.atom.gov.ua на електронну пошту Постачальника zahidspets@ukr.net), не направлялася зовсім, тому має місце прострочення кредитора (ст. 538, ст. 613 ЦК України). Позаяк розмірний ряд товару є істотною умовою договору №53 124-01-25-26412 від 15.07.2025 року, Постачальник був позбавлений можливості розпочати виготовлення товару та його поставку з огляду на відсутність розмірного ряду, в тому числі до 15.12.2025 року (прострочення кредитора, відкладальна обставина). 
Повторно акцентує увагу, що у випадку, коли у договорі встановлено розмір пені більший, ніж у ч. 3 ст. 549 ЦК, то стягненню в судовому порядку підлягає пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Також вважає неможливим задоволення позовних вимог у частині поставки товару без погашення заборгованості за вже поставлений товар у сумі 815 490,00 грн. в рамках судової справи №910/7533/26. 
Фактичні обставини справи, встановлені судом. 
15.07.2025 між АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" (Покупець) та ТОВ "Західспецбезепека" (Постачальник) укладено договір поставки №53-124-01-25-26412, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався поставити і передати у власність Покупцю в передбачені цим Договором строки товар, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити вказаний товар згідно з найменування, асортиментом, виробником, кількістю, ціною, та з кодом згідно УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1 (Додаток №1 до Договору), та є невід`ємною частиною Договору (п.1.1 Договору).
Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 Договору предметом поставки по даному Договору є товар: Костюми бавовняні білі (код 18110000-3 за Єдиним закупівельним словником ДК 021:2015-Формений одяг. Місцем виконання цього Договору є місто Нетішин Хмельницької області.
За змістом п.2.3 договору порозмірна заявка буде додатково надана Постачальнику протягом трьох календарних днів з дати укладення Сторонами договору, шляхом направлення її з електронної пошти Покупця office@khnpp.atom.gov.ua на електронну пошту Постачальника zahidspets@ukr.net.
Згідно з пунктом 3.1 Договору, строк поставки товару становить 30 календарних днів з дати направлення покупцем письмової заявки постачальнику, яка направляється з електронної пошти Покупця office@khnpp.atom.gov.ua на електронну пошту Постачальника zahidspets@ukr.net. Датою отримання постачальником письмового замовлення покупця на поставку партії товару за цим договором є дата направлення цього письмового замовлення покупця з його електронної пошти на електронну пошту постачальника, які вказані у цьому пункті договору. Кінцевий строк поставки останньої партії товару до 15.12.2025. 
У разі виникнення між сторонами спору щодо факту та/або дати направлення покупцем та/або отримання постачальником письмового замовлення на поставку партії товару за цим договором належним і достатнім підтвердженням факту та дати направлення покупцем і отримання постачальником письмового замовлення покупця є роздруківка супровідного електронного листа з вказаної у цьому пункті договору електронної пошти покупця із зазначенням дати надсилання покупцем та вихідним номером письмового замовлення покупця з електронної пошти покупця на електронну пошту постачальника, які вказані у цьому пункті 3.1. договору. 
Пунктом 3.2. Договору передбачено, що поставка товару згідно зі специфікації здійснюється транспортом і за рахунок Постачальника на умовах DDP згідно з ІНКОТЕРМС 2020 на склад Вантажоодержувача у м. Нетішин Хмельницької області.
Пунктом 3.5. Договору визначено, що датою поставки товару вважається дата підписання видаткової накладної / товарно-транспортної накладної Вантажоодержувачем.
Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Договору, ціна товару по Договору становить 1439100,00 грн з ПДВ. Ціна за одиницю товару, кількість та загальна ціна товару по Договору визначається специфікацією №1 (Додаток №1 до Договору).
У пунктах 8.1, 8.2 Договору сторони погодили, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством України.
За порушення строку поставки товару Постачальник сплачує Покупцеві пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів Постачальник додаткового сплачує Покупцю штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.
Згідно з п. 11.1 Договору, цей Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності печатки) і діє до 30.06.2026, а в частині виконання гарантійних зобов`язань, що передбачені даним Договором - до спливу гарантійних строків.
За змістом п. 13.12. договору сторони узгодили, що не підлягає застосуванню забезпечення виконання зобов`язань у вигляді притримання щодо зобов`язань за вказаним договором, а також щодо інших вимог постачальника. 
Відповідно до п.п. 14.1, 14.2 Договору, додатками до нього є: специфікація №1 (Додаток №1) та технічна специфікація (Додаток №2).
У специфікації №1 визначено найменування товару, його кількість та вартість. 
Договір та Додатки до нього підписані представниками сторін та скріплені їхніми печатками. 
19.09.2025 позивачем з його електронної адреси office@khnpp.atom.gov.ua на електронну пошту відповідача zahidspets@ukr.net надіслано лист №61-13509/22610 від 18.09.2025 щодо постачання 850 комплектів костюмів білих бавовняних згідно розділу 3 договору від 15.07.2025 №53-124-01-25-26412. 
На виконання умов Договору Постачальник поставив, а Покупець прийняв товар (850 костюмів) згідно видаткової накладної №128 від 24.09.2025 на суму 287820,00 грн. та видаткової накладної №127 від 23.09.2025 на суму 527670,00 грн. 
21.10.2025 позивачем з його електронної адреси office@khnpp.atom.gov.ua на електронну пошту відповідача zahidspets@ukr.net надіслано лист №61-15820/25687 від 21.10.2025 щодо постачання 650 комплектів костюмів білих бавовняних згідно розділу 3 договору від 15.07.2025 №53-124-01-25-26412. За змістом листа, позивач просить врахувати зауваження щодо недоліків попередньої партії. 
24.12.2025 позивачем на електронну адресу відповідача надіслано претензію від 24.12.2025 з вимогою поставити товар вартістю 623610,00 грн. та замінити поставлений товар на суму 815490,00 грн. Згідно вимоги, товар вартістю 623610,00 грн. мав бути поставлений не пізніше 20.11.2025. 
Проте, у зв`язку з невиконанням відповідачем вимог позивача в добровільному порядку, останній звернувся з даним позовом до суду. 
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.06.2026 відкрито провадження у справі №910/7533/26 про стягнення з позивача у даній справі на користь відповідача у даній справі 834349,02 грн. за договором №53-124-01-25-26412 від 15.07.2025. 
Позиція суду. 
Статтями 6, 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
В частинах 1,2 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтями 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Приписами частини 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
З матеріалів справи слідує, що 15.07.2025 між сторонами у справі укладено договір поставки №53-124-01-25-26412, за умовами якого відповідач взяв на себе зобов`язання поставити на замовлення позивача товар, а останній зобов`язався прийняти та оплатити такий товар. 
Частиною 1 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до частини 2 статті 172 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Частиною 1 статті 662 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Частиною 1 статті 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Статтею 664 ЦК України визначено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:
1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;
2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.
Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.
У пункті 3.1 Договору сторони погодили, що строк поставки товару становить 30 календарних днів з дати направлення покупцем письмової заявки постачальнику, яка направляється з електронної пошти Покупця office@khnpp.atom.gov.ua на електронну пошту Постачальника zahidspets@ukr.net. Датою отримання постачальником письмового замовлення покупця на поставку партії товару за цим договором є дата направлення цього письмового замовлення покупця з його електронної пошти на електронну пошту постачальника, які вказані у цьому пункті договору. Кінцевий строк поставки останньої партії товару до 15.12.2025. 
В матеріалах справи наявні листи позивача від 18.09.2025 та від 21.10.2025, адресовані відповідачу, щодо поставки товару - 850 та 650 комплектів костюмів відповідно. 
З приводу заперечень відповідача про неотримання листа від 21.10.2025, суд зазначає, що пункт 3.1. договору врегульовує питання щодо виникнення між сторонами спору щодо факту та/або дати направлення покупцем та/або отримання постачальником письмового замовлення на поставку партії товару.
Так, договором визначено, що належним і достатнім підтвердженням факту та дати направлення покупцем і отримання постачальником письмового замовлення покупця є роздруківка супровідного електронного листа з вказаної у цьому пункті договору електронної пошти покупця із зазначенням дати надсилання покупцем та вихідним номером письмового замовлення покупця з електронної пошти покупця на електронну пошту постачальника, які вказані у цьому пункті 3.1. договору. 
Позивачем надано роздруківку супровідного листа (арк. 60, на звороті) від 21.01.2025 із вказівкою на вихідний номер замовлення (№61-15820/25687), що за змістом договору є належним підтвердженням надіслання замовлення.
Щодо твердження відповідача про ненадання позивачем порозмірної заявки та неможливості, у зв`язку з цим, виготовити товар, суд враховує принцип "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17.
Добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
З матеріалів справи слідує, що на виконання умов договору та заявки позивача від 18.09.2026 відповідачем виготовлено та поставлено товар за видатковими накладними від 24.09.2025 та від 23.09.2025. 
При цьому, жодних звернень ТОВ "Західспецбезпека" щодо неможливості виготовити товар у зв`язку з відсутністю порозмірної сітки ні після отримання ним заявки від 18.09.2025, ні заявки від 21.10.2025 до позивача не надходило. 
Відтак суд доходить висновку, що відповідачем не доведено неможливість передання товару позивачу по причині відсутності доказів надіслання ним порозмірної сітки. 
З огляду на отримання відповідачем 21.10.2025 заявки позивача щодо поставки 650 комплектів костюмів, у нього виник обов`язок поставити товар до 20.11.2025 року включно. 
Проте, доказів поставки суду не надано та невиконання відповідного обов`язку відповідачем не заперечується. 
Положення частини другої статті 16 Цивільного кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права як примусове виконання обов`язку в натурі.
Цей спосіб захисту застосовується у зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа зобов`язана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обов`язку чи уникає його. Зокрема, цей спосіб захисту може мати місце при невиконанні обов`язку сплатити кошти, передати річ кредитору, виконати роботи чи надати послуги за відповідним договором. Обов`язок боржника виконати певні дії повинен бути встановлений договором або актом цивільного законодавства.
Подібні висновки Верховного Суду щодо застосування пункту 5 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України стосовно такого способу захисту як примусове виконання обов`язку в натурі викладені у постановах Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/9167/19, від 10.02.2021 у справі №910/18950/19, від 06.04.2023 у справі №908/507/22.
Як встановлено судом вище, відповідач не в повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором поставки та на момент звернення з позовом не поставив позивачу товар вартістю 623610,00 грн. ( з розрахунку 959,4 грн. з ПДВ за один комплект товару х 650).
З приводу доводів відповідача про притримання товару у зв`язку з наявністю у позивача заборгованості за вже поставлений товар, суд приймає до уваги положення п. 13.12. договору, згідно яких не підлягає застосуванню забезпечення виконання зобов`язань у вигляді притримання щодо зобов`язань за вказаним договором, а також щодо інших вимог постачальника. Окрім того, суду не надано доказів існування боргу, в тому числі, судового рішення у справі №910/7533/26.
Таким чином, заявлена позивачем вимога про зобов`язання відповідача належним чином виконати умови договору від 15.07.2025 №53-124-01-25-26412 шляхом поставки та передачі у власність для філії «ВП «Хмельницька АЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом» в порядку, передбаченому умовами Договору, визначену цим Договором решту товару загальною вартістю 623 610,00 грн. з ПДВ є належним способом захисту порушеного права позивача, тому підлягає задоволенню.
Правові наслідки порушення грошового зобов`язання передбачені, зокрема, ст.ст. 549, 611, 625 ЦК України.
За приписами частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
У пунктах 8.1, 8.2 Договору сторони погодили, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством України.
За порушення строку поставки товару Постачальник сплачує Покупцеві пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів Постачальник додаткового сплачує Покупцю штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.
З приводу доводів відповідача про необхідність обмеження пені подвійною обліковою ставкою, суд зазначає наступне. 
Так, грошовим є будь-яке зобов`язання, що складається, зокрема, у правовідносинах, в яких праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, тоді як пункт 8.2. Договору стосується прострочення поставки продукції, що є негрошовим зобов`язанням.
Застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, штрафних санкцій у вигляді пені або штрафу є можливим, оскільки суб`єкти господарських відносин при укладенні договору наділені законодавцем правом забезпечити виконання господарських зобов`язань встановленням договірної санкції за невиконання або неналежне виконання таких зобов`язань і пеня застосовується за порушення будь-яких господарських зобов`язань, а не тільки за невиконання грошового зобов`язання.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного суду від 25.06.2018 у справі №912/2483/18, від 23.04.2019 у справі №904/3565/18, від 29.05.2018 у справі №910/23003/16, від 19.09.2019 №904/5770/18.
Відповідно до позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 03.03.2020 у справі №922/2220/19, чинним законодавством обмежень щодо розміру стягнення неустойки (пені) за порушення стороною негрошового зобов`язання не встановлено.
В свою чергу, положення Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та ст. 549 ЦК України стосуються відповідальності за порушення грошових зобов`язань. 
Відтак, з огляду на принцип свободу договору, можливість передбачення договірної санкції за порушення негрошового зобов`язання, суд доходить висновку про можливість нарахування пені в даному випадку за порушення строків поставки товару в розмірі 0,1 % від вартості не поставленого товару. 
Судом перевірено проведений позивачем перерахунок пені та встановлено його правомірність. 
У разі порушення виконання господарських зобов`язань, чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто, не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.
Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 17.05.2018 у справі №910/6046/16, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17, від 09.07.2018 у справі №903/647/17.
Враховуючи встановлені обставини прострочення відповідачем поставки замовленого позивачем товару з 21.11.2025, тобто, більше 30 днів, АТ "НАЕК "Енергоатом" правомірно нараховано 43652,70 грн. штрафу, які підлягають стягненню з відповідача. 
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.
Враховуючи вищезазначені положення законодавства та встановлені обставини справи у їх сукупності, позов у справі суд задовольняє в повному обсязі. 
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову. 
Керуючись ст. ст. 2, 12, 20, 24, 73, 74, 75, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Західспецбезпека" (76019, м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 2Б, офіс 10, код 45887243) виконати належним чином умови договору поставки від 15.07.2025 № 53-124-01-25-26412 шляхом поставки та передачі у власність для філії "ВП "Хмельницька АЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" (30100, Хмельницька обл. м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд 20, код ВП 21313677) в порядку, передбаченому умовами договору, визначену цим договором решту товару загальною вартістю 623 610,00 грн. з ПДВ. 

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західспецбезпека" (76019, м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 2Б, офіс 10, код 45887243) на користь Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, код 24584661) в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна енергетична станція" (код ВП 21313677, вул. Енергетиків, 20, м. Нетішин, Хмельницька область, 30100) 157 773,33 грн. штрафних санкцій, 9 376,60 грн. витрат зі сплати судового збору. 
Видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. Музика 

Віддрук. у 1 прим.: 1 - до справи, сторонам в ел. кабінети