Справа № 396/1347/26
Провадження № 2/396/1367/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

21.07.2026 року м. Новоукраїнка 
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді: Цесельська О. С. 
за участю секретаря судового засідання: Луценко Ю. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в м. Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу №396/1347/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРІНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

08.06.2026 р. представник позивача ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» звернувся до суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в розмірі 36 375,00 грн., судових витрат у розмірі 2 662,40 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 09.05.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір №5524190 про надання споживчого кредиту, згідно якого останній отримав кредит в сумі 10 000,00 грн. строком на 360 днів, шляхом переказу на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , зі сплатою відсотків за користування кредитом.
19.12.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу №19/12/25, згідно якого до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №5524190 від 09.05.2025 р.
Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплаті відсотків належним чином не виконав, має заборгованість, яка станом на момент подання позову становить 36 375,00 грн. з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 21 375,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; 5 000,00 грн. - заборгованість за штрафом.
На підставі викладеного, позивач ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №5524190 від 09.05.2025 р. в розмірі 36 375,00 грн.
Ухвалою суду від 16.06.2026 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, витребовано докази.
Представник позивача Руденко К.В. в судове засідання не з`явився, 13.07.2026 р. через систему "Електронний суд" надіслав клопотання про розгляд справи здійснювати за його відсутності та надав згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце судового розгляду шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, проте на адресу суду повернувся конверт із вкладенням з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою". Відзив до суду не надходив.
За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України.
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 09.05.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір №5524190 про надання споживчого кредиту, згідно якого останній отримав кредит в сумі 10 000,00 грн. строком на 360 днів, шляхом переказу на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,95% від суми кредиту за кожен день користування.
19.12.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу №19/12/25, згідно якого до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №5524190 від 09.05.2025 р.
Заборгованість відповідача ОСОБА_1 станом на момент подання позову становить 36 375,00 грн. з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 21 375,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; 5 000,00 грн. - заборгованість за штрафом.
Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України«Про електроннукомерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості 10 000,00 грн. - за основним боргом та 21 375,00 грн. - за відсотками.
Крім того, позивач прохав стягнути з відповідача 5 000,00 грн. штрафу за зазначеним кредитним договором.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 року № 2120-IX, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Здійснюючи тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, Верховний Суд в постанові від 12.06.2024 року у справі № 910/10901/23 виснував, в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки - звільнення від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення повернення коштів. Аналогічна позиція Верховного Суду викладена в постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23.
Отже, на період дії воєнного стану позичальники звільняються від сплати штрафу.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачу було неправомірно нараховано пеню у розмірі 5 000,00 грн. за кредитним договором № 5524190, а тому слід відмовити у задоволенні цієї позовної вимоги.
Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 10 000,00 грн., то суд дійшов наступного висновку.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно договору № 02/08/24 від 02.08.2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», з однієї сторони, та Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , з іншої сторони, уклали договір про надання правової (правничої) допомоги.
Згідно Акту №144 наданих послуг про надання правової (правничої) допомоги, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 засвідчують, що виконавець надав, а клієнт отримав послуги на загальну суму 10 000 грн.
Згідно ч. 5 ст. 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів ч. 4 ст. 137, ч. 7 ст. 139, ч. 3 ст. 141 ЦПК України, а також їх документального обґрунтування.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, та чи була їх сума обґрунтованою.
Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, взявши до уваги умови договору про надання правової допомоги, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у сумі 10 000 грн. є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи.
Враховуючи викладені обставини, складність справи, необхідність надання адвокатом позивача послуг під час розгляду справи в суді та їх характер, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, суд дійшов висновку, що необхідний фактичний обсяг правової допомоги у цій справі є меншим, ніж зазначено у детальному описі робіт на загальну суму 10 000 грн., а тому такий обсяг виконаних робіт підлягає зменшенню та стягненню з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, понесених у цій справі, в сумі 5 000 грн.
Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було.
З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та враховуючи факт не виконання відповідачем умов кредитного зобов`язання, а також те, що він не подав до суду відзив на позовну заяву, чим не спростував доводи представника позивача щодо заявлених позовних вимог, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково в сумі 31 375,00 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог - суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 296 грн. 32 коп. (31 375,00 х 100 : 36 375,00 = 86,25 %, 2662,40 х 86,25% = 2 296 грн. 32 коп.).
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 223, 263-265, 273, 279, 280-281, 354, 355 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРІНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРІНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (код ЄДРПОУ: 41915308, адреса: 03124, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 4) заборгованість за кредитним договором №5524190 від 09.05.2025 р. в розмірі 31 375,00 грн. а також понесені судові витрати в розмірі 2 296,32 грн. сплаченого судового збору та 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його підписання до Кропивницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено та підписано 21 липян 2026 року.

Суддя:     О. С. Цесельська