Справа № 212/10098/26 
2/212/6668/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2026 року м.Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання – Машошиної Ю.О., розглянувши за відсутності учасників справи та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Соледарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування,-
В С Т А Н О В И В:
У червні 2025 року адвокат Бондаренко Д.В., що діє в інтересах позивача звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив визнати за позивачем право приватної власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 бабусі ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з наступними характеристиками житловий будинок літ. А-1, загальною площею, 60,1 кв.м., житловою площею 27.0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами літня кухня літ.Б, сарай літ. Г, сарай літ.Д, льох Ж, колодязь №1.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки – ОСОБА_2 . Позивачка є єдиним спадкоємцем за законом після померлої бабусі яка прийняла спадщину у встановлений законом строк, спадкоємці першого ступеню споріднення - донька (мати Позивачки) та син померли до смерті спадкодавця, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки – ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер дядько позивачки – ОСОБА_4 . Після смерті бабусі позивачки відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно, у тому числі на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка своєчасно прийняла спадщину за законом після смерті бабусі у встановлений законом строк, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад з відповідними відсотками та нарахованими компенсаціями, що нараховані за станом на день отримання вкладів, та знаходиться на зберіганні у філії Донецьке обласне управління АТ “Ощадбанк” 2305,60 грн., свідоцтво про право на спадщину за законом, яке було видане державним нотаріусом Першої Слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Макарова Н.І., 18 березня 2026 року за реєстровим №118, тобто позивачка частково оформила спадкові права після померлої бабусі на грошовий вклад за законом.  Також позивачка є спадкоємицею за заповітом після померлої бабусі посвідчений секретарем Міньківської сільради, зареєстрований в реєстрі за №67 15 березня 2007 року на земельну ділянку для сільськогосподарського товарного виробництва площею 4,3056 га, яка розташована на території Міньківської сільської ради Артемівського району Донецької області, що належала померлій на праві власності згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку, територія якої є тимчасово окупованою, що не дає можливості позивачці оформити спадкові права (немає можливості отримати витяг з ДЗК). Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 позивач звернулась до Другої Слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області та 24 червня 2025 року отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, оскільки спадкоємцем не було надано документ, який встановлює право власності на будинок який належить спадкодавцю, правовстановлюючий документ виданий на ім`я спадкодавця втрачено, архів КП “Бахмутське БТІ” не було евакуйовано, архів знищений під час бойових дій та окупації. Керівництвом КП “Бахмутське БТІ” були евакуйовані реєстрові та алфавітні книги за якими на даний час є можливість надавати довідки щодо зареєстрованих прав власності на нерухоме майно станом на 01 січня 2013 року. Житловий будинок за вищевказаною адресою належав бабусі позивача на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого відділом комунального господарства Артемівського районного виконавчого комітету від 14 квітня 1990 року, про що зроблено запис в реєстровій книзі 2-392, дата реєстрації 14 квітня 1990 року. Довідку з погосподарського обліку та копію погосподарської книги щодо реєстрації в погосподарському обліку житлового будинку належного спадкодавцю, неможливо отримати у зв`язку зі знищенням адміністративної будівлі Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області, де зберігався відповідний архів. За даними Державного земельного кадастру та Книг записів реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки на право постійного користування землею, договорів оренди на землі, станом на 01 січня 2013 року право власності на земельні ділянки: кадастровий номер 1420985700:02:001:0073 площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господасрьких будівель і споруд (присадибна ділянка) та кадастровий номер 14209885700:02:001:0074 площею 0,3069 га для ведення особистого селянского господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 належать ОСОБА_2 , згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ДН від 16 жовтня 2000 року, виданого на підставі рішення сесії Міньківської сільської ради від 13 серпня 1993 року.
Ухвалою суду від 01 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 06 липня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Також, витребувано у Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області належним чином засвідчену копію спадкової справи № 338/2024, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 09 вересня 2026 року закрито підготовче судове засідання, справи призначено до судового розгляду.
Позивач та її представник - адвокат Бондаренко Д.В. надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.
Представник відповідача Соледарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, рішення просив прийняти на розсуд суду та відповідно до чинного законодавства України.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації народження відповідно до ст.ст.126, 133, 135 СК України, ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 30 травня 1945 року Виконкомом Міньківської сільської ради Бахмутського району Донецької області складено відповідний актовий запис № 13. Батьком вказаний – ОСОБА_6 , матір`ю – ОСОБА_2 (а.с.7, 9, 50-51).
ОСОБА_5 15 січня 1965 року уклала шлюб з ОСОБА_7 , про що 15 січня 1965 року Міським будинком одруження міста Горлівки Донецької області складено відповідний актовий запис № 54, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Після реєстрації шлюбу змінила прізвище з “ ОСОБА_8 ” на “ ОСОБА_9 ” (а.с.28, 68).
ОСОБА_10 18 листопада 1975 року уклала шлюб з ОСОБА_11 , про що 18 листопада 1975 року відділом РАЦСу міста Горлівки Донецької області складено відповідний актовий запис № 1600, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Після реєстрації шлюбу змінила прізвище з “ ОСОБА_9 ” на “ ОСОБА_12 ” (а.с.28, 68).
ОСОБА_13 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 25 лютого 1976 року відділом РАЦСу міста Горлівки Донецької області складено відповідний актовий запис № 299, що підтверджується свідоцтвом про народження. Батьком вказаний – ОСОБА_11 , а матір`ю – ОСОБА_3 (а.с.30, 66).
ОСОБА_13 22 червня 1993 року уклала шлюб з ОСОБА_14 , про що 22 червня 1993 року відділом РАЦСу міста Горлівки Донецької області складено відповідний актовий запис № 1105, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Після реєстрації шлюбу змінила прізвище з “ ОСОБА_12 ” на “ ОСОБА_15 ” (а.с.30, 66).
З довідки № 149 від 14 серпня 1990 року Міньківської сільської ради народних депутатів вбачається, що згідно записів в по господарській книзі села Міньківка, за ОСОБА_2 значиться житловий будинок у АДРЕСА_1 (а.с.5, 47).
З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 045467, виданого Артемівської райдержадміністрацією 02 грудня 2005 року вбачається, що ОСОБА_2 , на підставі розпорядження голови Артемівської райдержадміністрації від 31 серпня 2005 року № 548, є власником земельної ділянки площею 4,3056 га, яка розташована на території Міньківської сільської ради Артемівського району Донецької області. Цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11, 48).
З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДН № 029100, виданого Міньківської сільською радою народних депутатів від 16 жовтня 2000 року вбачається, що ОСОБА_2 , на підставі рішення Міньківської сільської Ради народних депутатів від 13 серпня 1993 року, є власником земельної ділянки площею 0,5569 га, яка розташована на території АДРЕСА_1 . Землю передано для будівництва – 0,2500 га та ведення особистого підсобного господарства – 0,3069 га. Акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 655 (а.с.13, 49).
Згідно заповіту, посвідченого 15 березня 2007 року секретарем Міньківської сільської ради Артемівського району Донецької області за № 67, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: земельну ділянку для сільськогосподарського товарного виробництва площею 4,3056 га, яка розташована на території Міньківської сільської ради Артемівського району Донецької області та належить їй на праві власності згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 045467, виданого Артемівською райдержадміністрацією Донецької області заповіла онуці ОСОБА_1 (а.с.21, 60).
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 20 січня 2014 року Виконавчим комітетом Міньківської сільської ради Артемівського району Донецької\ області складено відповідний актовий запис № 03 від 20 січня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.35, 83).
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 14 липня 2017 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис № 963 від 14 липня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.31, 84). 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 29 травня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис № 1035 від 29 травня 2024 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.32, 82). 
Згідно довідки Комунального підприємства “Бахмутське бюро технічної інвентаризації” № 03/70 від 25 квітня 2025 року, за обліковими даними бюро, станом на 31 грудня 2012 року, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого відділом комунального господарства Артемівського районного виконавчого комітету від 14 квітня 1990 року, про що зроблено запис в реєстровій книзі № 2-392, дата реєстрації – 14 квітня 1990 року (а.с.6, 63).
Постановою державного нотаріуса Другої Слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Грецької Т.П. від 24 червня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її бабці ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з ненаданням документу, який встановлює право власності на житловий будинок (а.с.29, 65).
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18 березня 2026 року державним нотаріусом Першої Слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Макаровою Н.І. за №118, ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина, на яку видається свідоцтво складається з грошового вкладу з відповідними відсотками та нарахованими компенсаціями, що нараховані станом на день отримання вкладів та знаходились на зберіганні у філії – Донецьке обласне управління АТ “Ощадбанк” у ТВБВ № 10004/0570 на рахунку № НОМЕР_1 – сума залишку 2305,60 грн. (а.с.34, 81).
З відповіді Соледарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області Вих.№ 1535/01-12 від 17 квітня 2026 року вбачається, що надати довідки з погосподарського обліку та копії по господарської книги щодо реєстрації в погосподарському обліку житлового будинку, належного ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 неможливо, у зв`язку з тим, що адміністративна будівля Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області, в якій знаходились документи, повністю знищена (згоріла) в результаті влучення артилерійського снаряду у липня 2022 року (а.с.12, 56).
З відповіді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Вих.№ 29-5-0.1702-1664/2-26 від 29 квітня 2026 року вбачається, що за даними Державного земельного кадастру та “Книг записів реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки та на право постійного користування землею, договорів оренди землі”, станом на 01 січня 2013 року право власності на земельні ділянки: кадастровий номер 1420985700:02:001:0073 площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та кадастровий номер 1420985700:02:001:0074 площею 0,3069 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН № 029100 від 16 жовтня 2000 року, виданого на підставі Рішення Міньківської сільської ради від 13 серпня 1993 року (а.с.14, 54).
Відповідно до копії матеріалів спадкової справи № 338/2024, заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 до Другої слов`янської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті останньої звернулась її онука ОСОБА_1 , інші особи не звертались.
Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (в яких передбачені перша, друга, третя, четверта та п`ята черги спадкування за законом). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Частиною 1 статті 1273 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 “Про судову практику у справах про спадкування:” роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
Відповідно до ст.1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Статтею 27 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” передбачено підстави для державної реєстрації прав, так, зокрема, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину; судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та ін.
Відповідно до положень ст.49 Закону України “Про нотаріат” від 02.09.1993 року № 3425-XII нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.
Пунктами 4.15 та 4.18 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Мін`юст України “Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України” від 22.02.2012 року № 296/5 встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
У статтях 15 та 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, та одним із способів захисту прав та інтересів є, зокрема, визнання права.
Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.
Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Стаття 392 Цивільного кодексу України встановлює, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.
Відповідно до пункту 37 постанови № 5 від 07.02.2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із положеннями ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно із ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Наданими позивачем доказами встановлено, що бабуся позивача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була на законних підставах єдиним власником житлового будинку, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому оригінали документів, що підтверджують таке право з огляду на воєнні дії, не збереглись. Позивач є єдиним спадкоємцем житлового будинку після смерті ОСОБА_2 , однак не має можливості оформити належним чином свої права на спадкове майно, в інший, аніж судовий спосіб у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. 
З огляду на встановлені судом обставини, а також на позицію відповідача, який не надав відзиву на позовну заяву із запереченнями проти позову, суд вважає, що наявні достатні підстави для визнання за позивачем права власності на вказане вище нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, у зв`язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7, 8, 9-11, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Соледарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з наступними характеристиками: житловий будинок літ. А-1 загальною площею, 60,1 кв.м., житловою площею 27,0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня літ.Б, сарай літ. Г, сарай літ.Д, льох Ж, колодязь №1, у  порядку спадкування за законом після смерті бабусі – ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , адреса проживання ВПО: АДРЕСА_3 .
Відповідач: Соледарська міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області, код ЄДРПОУ 44737080, юридична адреса: Донецька обл., Бахмутський р-н, м. Соледар, вул. Паркова, буд. 3А.
Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи
Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення, складено та підписано без проголошення 15 вересня 2026 року.
Суддя М.Д. Власенко