Справа № 352/1500/26
Провадження № 2/352/1347/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року | м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області
у складі: головуючого – судді Струтинського Р. Р.
з участю секретаря Гребінника В. М.
розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ТОВ «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
у с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 27 600 грн та судових витрат.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 23.09.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 72227218, згідно умов якого відповідачу надано у кредит грошові кошти в розмірі 6 900 грн, строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 2,5% в день (базова процентна ставка/фіксована). Кредитний договір укладено у відповідності до вимог ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідач підписав шляхом введення одноразового ідентифікатора luKT968DhH. Кредитодавцем виконано свої зобов`язання, зокрема надано відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 6 900 грн шляхом їх перерахування на банківський рахунок відповідача. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав у повному обсязі, тому заборгованість становить 27 600 грн, з яких: 6 900 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 20 700 грн заборгованість за відсотками. 05.01.2023 укладено договір факторингу №031-050123, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Сіроко Фінанс» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 72227218 від 23.09.2022, позичальником у якому є відповідач. 05.12.2025 укладено договір факторингу №05/12/25-01, відповідно до якого ТОВ «Сіроко Фінанс» відступило ТОВ «Деал Фінанс Груп» право грошової вимоги до позичальників, у тому числі за договором позики № 72227218. Таким чином, позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за договором кредиту в розмірі 27 600 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 2662,4 грн, та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій суду заяві просив розглянути справу без участі представника позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування) якого невідоме, викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України від 26.08.2026, у судове засідання не з`явився, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. 
За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. 
У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Установлено, що 23.09.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 72227218, відповідно до умов якого позичальник отримав у кредит грошові кошти в розмірі 6 900 грн, строком на 30 днів, з процентною ставкою у розмірі 2,5% (фіксована) (а.с.7-9).
Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника ОСОБА_1 , відтворений шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора luKT968DhH, що надісланий на вказану відповідачем електронну адресу. 
У договорі позики наведені дані відповідача, зокрема зазначено прізвище, ім`я та по-батькові, РНОКПП, дата народження, номер та серія паспорта громадянина України, номер мобільного телефону, електронна пошта, а також номер електронного платіжного засобу: № НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки про ідентифікацію, відповідач ОСОБА_1 при укладенні договору був ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за посередництвом системи BankID НБУ, отримавши від «privatbank» за згодою ОСОБА_1 персональні дані останнього, в тому числі електронну адресу, на яку в подальшому направлено одноразовий ідентифікатор (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) для підписання документів (а.с.10).
Факт перерахування грошових коштів в сумі 6 900 грн на платіжну карту ОСОБА_1 підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» за №КД-000123941/ТНПП від 27.02.2026 про підтвердження прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою API-інтерфейсу ініціатором платіжної операції «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» щодо перерахування суми 6 900 грн отримувачу ОСОБА_1 (а.с.11).
Також факт отримання кредитних коштів відповідачем на банківську карту № НОМЕР_1 підтверджено копією платіжної інструкції (а.с. 12).
05.01.2023 між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) і ТОВ «Сіроко Фінанс» (Фактор) укладено договір факторингу №031-050123, відповідно до п.1.1 якого за цим договором клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна придбання) за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб (а.с. 12-15).
Згідно до п.2.1.3 договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі і на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства.
Як убачається з Реєстру прав вимог №01/03/23 від 01.03.2023 до договору факторингу №031-050123 від 05.01.2023, ТОВ «Сіроко Фінанс» набув право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики № 72227218 від 23.09.2022 на загальну суму 27 600 грн (а.с. 16).
05.12.2025 між ТОВ «Сіроко Фінанс» (Клієнт) та ТОВ «Деал Фінанс Груп» (Фактор) укладено договір факторингу № 05/12/25-01, відповідно до п.1.1 якого за цим договором клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна придбання) за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб (а.с. 18-21).
Згідно до п.2.1.3 договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі і на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства.
Як убачається з Реєстру прав вимог №05/12/25 до договору факторингу №031-050123 від 05.12.2025, позивач набув право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики № 72227218 від 23.09.2022 на загальну суму 27 600 грн (а.с. 22).
Відповідно до розрахунку суми заборгованості, наданої ТОВ «Деал Фінанс Груп», загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором позики № 72227218 від 23.09.2022 становить 27 600 грн, з яких: 6 900 грн заборгованість за тілом кредиту, 20 700 грн заборгованість за відсотками (а.с.24-25).
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань за договором кредиту, право вимоги по якому згідно укладеного договору факторингу перейшло до нового кредитора, позивача ТОВ «Деал Фінанс Груп».
До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
У відповідності до вимог ст.12,13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як передбачено ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким,що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних),у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку , а також, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно норм статей 628, 638 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Що ж до форми договору, то положеннями статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У відповідності до положень ч.1,2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.1046-1053 ЦКУ), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.3 ст.1054 ЦК України, особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору, що передбачено ч.2 ст.1056-1 ЦК України.
Окрім того, спірні правовідносини регулюються нормами Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну комерцію».
Так, відповідно до ст.5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.
Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму.
Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Згідно до ст.8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно положень ст.3, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до положень ст. 1077-1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта)за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога),а також право вимоги, яке виникне в майбутньому(майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Судом установлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ТОВ «Деал Фінанс Груп» на підставі укладеного договору факторингу є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем ОСОБА_1 , відповідно до умов договору позики № 72227218 від 23.09.2022.
Всупереч умов кредитного договору відповідач не виконав свої зобов`язання, і фактично отримані та використані ним грошові кошти у добровільному порядку кредитору в повному обсязі повернуті не були.
Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості по кредитному договору, ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитору.
Згідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідач у судове засідання не з`явився, будь-яких доказів, які б спростовували факт отримання ним кредиту в сумі 6 900 грн за договором позики, або доводили повне виконання ним взятих на себе зобов`язань, а також власного розрахунку боргу суду не надав, а тому розрахунок наданий позивачем береться судом до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем, а саме: заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками, розмір та порядок сплати яких визначено умовами кредитного договору та погоджено з відповідачем при його укладенні.
За таких обставин, суд уважає, що позов слід задоволити, стягнувши з відповідача на користь позивача ТОВ «Деал Фінанс Груп» заборгованість за договором позики № 72227218 від 23.09.2022 у розмірі 27 600 грн, з яких 6 900 грн заборгованість за тілом кредиту, 20 700 грн заборгованість за відсотками.
Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1,2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
За приписами ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Відповідно до ч.1-5 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною шостою ст.137 ЦПК України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до п.1,2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 4500 гривень долучено:
- договір про надання правничої допомоги №22- 08/25/ДІЛ від 22.08.2025, укладений між адвокатом Ткаченко Ю. О. та ТОВ «Деал Фінанс Груп», відповідно до п. 4.1 якого за надання правничої допомоги у відповідності до положень даного договору клієнт сплачує адвокат винагороду у загальному розмірі 4500 грн;
- витяг з акту №8-ДІЛ приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, що є Додатком №2 до вказаного договору;
- ордер серії АХ №1287256 від 03.09.2025 на представництво адвокатом Тараненко Ю.О. інтересів ТОВ «Деал Фінанс Груп» на підставі договору про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025.
Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.03.2025 у справі №275/150/22, суд керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.
У даній справі відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, а тому приймаючи до уваги те, що позовні вимоги ТОВ «Деал Фінанс Груп» задоволено, то розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає до стягненню з відповідача на користь позивача становить 4500 грн.
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2662,40 грн.
На підставі наведеного, відповідно до ст. 207, 526, 549, 598, 599, 611, 626, 628,633, 634, 638,1049,1054,1055, 1056-1 Цивільного кодексу України, керуючись ст. 137,141, 263-265, 279, 282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ТОВ «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -  задоволити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» заборгованість за кредитним договором № 72227218 від 23.09.2022 у розмірі 27 600 (двадцять сім тисяч шістсот) грн, з яких 6 900 грн заборгованість за основною сумою боргу, 20 700 грн заборгованість за відсотками, а також судові витрати: судовий збір у розмірі 2662,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 грн, всього 34 762 (тридцять чотири тисячі сімсот шістдесят дві) грн 4 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп», 08205, вул. Садова, 31/33, офіс 40/3 м. Ірпінь, Бучанський район Київська область, код ЄДРПОУ: 44280974. 
Відповідач: ОСОБА_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст судового рішення складено 14.09.2026.

Суддя       Руслан СТРУТИНСЬКИЙ