Справа № 635/514/26 
Провадження № 1-кп/635/792/2026
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2026 року Харківський районний суд Харківської області у складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2025 року за № 12025221160000958 за обвинуваченням 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нескучне Великоновосілківського району Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , одруженого, який має дитину 2017 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Немишлянського районного суду м. Харкова від 20 січня 2025 року по справі №645/7099/24, провадження №3/645/91/25, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривен з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Крім цього, постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 лютого 2025 р. у справі №629/571/25, провадження №3/629/191/25, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Постанова набрала законної сили 10.03.2025.
Не зважаючи на це, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення його до адміністративної відповідальності, з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, у порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, являючись особою, на яку рішенням суду покладено обов`язок виконання судового рішення та яка мала реальну можливість його виконати, не маючи при собі водійського посвідчення, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, усупереч забороні, 24.10.2025, приблизно о 08:55, керував транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у населеному пункті м. Мерефа Харківського району Харківської області по вул. Дніпровська, поблизу будинку 293, де на блокпосту був зупинений працівниками поліції. У результаті вказаних дій, стосовно ОСОБА_5 у встановленому законом порядку уповноваженими працівниками поліції був складений протокол серії ЕПР 1 №492266 про адміністративне правопорушення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні зазначеного вище злочину визнав повністю та пояснив, що дійсно скоїв злочин, який йому інкриміновано та зазначено в обвинувальному акті, обставини злочину не оспорював, пояснив причини та обставини скоєного.
Так, під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що дійсно восени 2025 року, точну дату він не пам`ятає, він, будучи позбавленим права керування транспортними засобами на підставі постанови Немишлянського районного суду м. Харкова від 20 січня 2025 року, підвозив співслужбовця, коли у м. Мерефа його зупинили працівники поліції. У скоєному розкаюється. 
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та вважає можливим розглянути справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушень доведена в повному обсязі та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 382 КК України, як невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, дані про його особу.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 одружений, раніше не судимий, є військовослужбовцем, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. 
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжує покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення та попередження нових злочинів обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції пред`явленого обвинувачення у вигляді штрафу. 
Суд вважає, що таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим, достатнім для його виправлення і необхідним для попередження нових злочинів. 
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено. Судові витрати відсутні.
Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України не обирався. 
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.

Речовий доказ - DVD-R диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1