Справа № 463/7786/25 Головуючий у 1 інстанції: Боброва Ю.Ю. 
Провадження № 22-ц/811/992/26 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 серпня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий – суддя Цяцяк Р.П., 
судді: Ванівський О.М. та Копняк С.М.;
за участю: секретаря Якимчук Л.С.;
Берестецького Т.Б. – представника ЛКП «Господар»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 17 лютого 2026 року,
В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року ОСОБА_2  звернувся до суду з позовом до Львівського комунального підприємства (ЛКП) «Господар»про захист прав споживачів, у кінцевій редакції позовних вимог якого просив «сприяння в поверненні (позивачу) коштів сплачених» «з червня 2024 по червень 2025», які не надавалися: 
-«Прибирання прибудинкової території» - в сумі 976 грн 62 коп.;
-«Прибирання сходових кліток» - в сумі 1 168 грн 53 коп.;
-«Обслуговування димовентиляційних каналів» - в сумі 169 грн 80 коп;
-«Обслуговування поточного ремонту» - в сумі 1 574 грн 87 коп.,
а всього – 3 889 грн 82 коп.
Також просив зобов`язати ЛКП «Господар»: 
-  «виключити з калькуляції послуг для мешканців будинку АДРЕСА_1 «Прибирання прибудинкової території» та «Прибирання сходових кліток» з червня 2025 року … та зробити перерахунок»;
-  «визнати незаконним та скасувати нікчемний договір управління будинком 181/10/19 від 01.08.2019 р.».
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що мешканцями будинку АДРЕСА_1 22.05.2025 року було подано звернення до ЛКП «Господар» про відмову від послуг ЛКП «Господар» з прибирання сходових кліток та прибудинкової території у складі тарифу на послуги ЛКП «Господар».
Зазначалося, що: 
-відповідач особисто надав позивачу відповідь від 11.06.2025 року №1267, в якій (на погляд позивача) проігнорував права мешканців будинку відмовитися від двох послуг, вказаних у їх зверненні, з покликання на існуючий договір, який позивач не підписував і вартості послуг із ним ніхто не узгоджував;
- з метою захисту прав мешканців будинку АДРЕСА_1 позивач звертався до Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами та до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, відповіді від яких не отримав;
-позивачем за 13 місяців (з червня 2024 року по червень 2025 року) за послуги, які не надавалися, було проведено оплату, а саме: «Прибирання прибудинкової території» - 1 287,06 грн; «Обслуговування димовентиляційних каналів» - 1 86,78 грн та «Обслуговування поточного ремонту» - 1 773,5 грн, а всього на суму 3 247,34 грн, а тому ці кошти вважає понесеними позивачем збитками (а.с. 1-4, 67-70).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 79-83).

Дане рішення оскаржив позивач.
Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права.
Вважає, що відповідач, всупереч вимогам Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», не надав йому примірника договору про управління багатоквартирним будинком, не повідомив про рішення зборів співвласників, не звітував про виконання кошторису та не надав інформації щодо фактичних витрат на утримання будинку.
Стверджує, що через ненадання договору він не був належним чином поінформований про порядок пред`явлення претензій щодо якості житлово-комунальних послуг, а тому його письмові звернення до відповідача від 11.07.2024 року та 05.09.2024 року, які залишилися без відповіді, суд безпідставно не визнав належними доказами порушення його прав. 
Вважає, що суд першої інстанції помилково пов`язав можливість захисту його прав виключно зі складанням акта-претензії, не врахувавши гарантії права на судовий захист та не надавши оцінки його письмовим зверненням.
Крім того, зазначає, що суд безпідставно встановив факт надання відповідачем послуг, незважаючи на відсутність належних доказів їх виконання, зокрема актів приймання-передачі наданих послуг, які (на думку апелянта) є первинними документами, що підтверджують факт їх надання. Вважає, що ненадання таких документів свідчить про недоведеність факту надання послуг.
Також апелянт зазначає, що суд не врахував порушення відповідачем вимог Закону України «Про звернення громадян», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та постанови Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 року № 712, не дослідив належним чином подані ним докази та не надав їм належної правової оцінки (а.с. 91–94).

Апелянт, будучи своєчасно (16.05.2026 року) належним чином повідомленим про час та місце апеляційного розгляду справи (а.с. 103-104), в судове засідання не з`явився і про причини такої неявки суд не повідомив, що (у відповідності до частини 2 статті 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони представника відповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що: 
- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);
- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);
- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);
- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77).

Як вбачається зі змісту частини позовних вимог, позивач просив суд «сприяння в поверненні коштів сплачених» ним «з червня 2024 по червень 2025» (тобто – за 13 місяців, які вже минули), які не надавалися, а саме: «прибирання прибудинкової території та сходових кліток» та «обслуговування димовентиляційних каналів і поточного ремонту».

За змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (зокрема – його статті 9), цей Закон не передбачає авансування оплати послуг, які надаються виконавцем цих послуг, а передбачає їх щомісячну оплату.
За змістом Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (зокрема – його статті 7) співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

В той же час, по версії позивача, 13 місяців поспіль («з червня 2024 по червень 2025»), відповідачем послуги з «прибирання прибудинкової території та сходових кліток» та «обслуговування димовентиляційних каналів і поточного ремонту» йому не надавалися, однак він щомісячно «сплачував» за ці послуги, а тому і просить «сприяння в поверненні» цих сплачених ним коштів.
За наведених вище обставин (а саме – оплати позивачем відповідачу 13 місяців поспіль послуг, які систематично останнім не надаються) суд першої інстанції (як і суд апеляційної інстанції) вправі критично оцінити твердження позивача про ненадання цих послуг та вимагати підтвердити це твердження належними і допустимими доказами.
Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного рішення, відмову від задоволення позовних вимог суд фактично мотивував недоведеністю позивачем цих позовних вимог, а саме: тим, що ні позивач, ні мешканці будинку АДРЕСА_1 не здійснювали перевірку якості надання відповідачем послуг у встановленому законом порядку, зокрема – передбаченому Порядком перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 року №1145.

В апеляційній скарзі позивачем не зазначено, в чому саме полягає незаконність і (або) необґрунтованість оскаржуваного рішення (які саме обставини та (чи) докази, що мають значення для справи, судом встановлені та (чи) оцінені неповно та (або) неправильно); які саме нові обставини і (або) докази підлягають встановленню, дослідженню чи оцінці в ході апеляційного розгляду справи тощо; так само, як у ній не наведено заперечень проти висновків, до яких прийшов суд першої інстанції за наслідками розгляду даної справи.

З урахуванням наведеного вище колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування оскаржуваного рішення (та, відповідно, для задоволення позовних вимог), а відтак – до висновку про залишення апеляційної скарги на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Личаківського районного суду міста Львова від 17 лютого 2026 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 20 серпня 2026 року.

Головуючий :        Цяцяк Р.П.

Судді:        Ванівський О.М.

Копняк С.М.