Справа № 743/1617/25 
Провадження № 2/743/183/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді Макаревича Я. М.,
за участю секретаря судового засідання Довбенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ріпки в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31.12.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем укладено договір № 5312814 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виконало свої зобов`язання та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 8 000 гривень шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 .
Право вимоги за кредитним договором перейшло до позивача на підставі договорів факторингу:
10.02.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» укладено договір факторингу № ФК 10-02/23;
01.08.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір факторингу № 01-08/25.
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 16 360 гривень: тіло кредиту - 8 000 гривень, прострочені проценти - 8 360 гривень.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 20.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 25.02.2026.
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.02.2026 підготовче засідання відкладено до 14.04.2026 з метою повторного виклику відповідача.
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 14.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 14.07.2026.
Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце його проведення.
Ухвалою від 14.07.2026 суд постановив розглянути справу заочно на підставі наявних доказів відповідно до частини 4 статті 223, статей 280, 281 ЦПК України.
Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося (частина 2 статті 247 ЦПК України).
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
31.12.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», яке провадить діяльність під торговою маркою «CreditPlus», і ОСОБА_1 укладено договір № 5312814 про надання споживчого кредиту.
Договір укладено в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства. Договір підписано з боку споживача електронним підписом одноразовим ідентифікатором C446328 о 13 годині 40 хвилин 07 секунд 31.12.2021. Одноразовий ідентифікатор направлено на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , зазначений відповідачем у розділі 11 договору як його контактні дані.
За пунктом 1.3 договору сума кредиту (загальний розмір) складає 8 000 гривень. Згідно з пунктом 1.4 договору строк кредиту становить 30 днів; дата повернення кредиту за графіком платежів (додаток № 1 до договору) - 30.01.2022. Відповідно до пункту 1.6 договору мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби.
Пунктом 1.5 договору передбачено, що тип процентної ставки - фіксована. За пунктом 1.5.1 договору стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день і застосовується у межах строку кредиту, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки, а також у межах нового строку кредиту у разі пролонгації або автопролонгації. Згідно з пунктом 1.5.2 договору знижена процентна ставка становить 0,01 % в день і застосовується за умови повного погашення кредитної заборгованості в межах строку кредиту або протягом трьох календарних днів після його закінчення.
Відповідно до пункту 1.7.1 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору за стандартною ставкою складає 24 079,41 % річних. За пунктом 1.8.1 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою складає 12 560 гривень.
Згідно з пунктом 3.1 договору нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, включаючи періоди пролонгації та автопролонгації.
Пунктом 4.3.1 договору передбачено, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль (автопролонгація). За пунктом 4.3.2 договору споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на цих умовах. Відповідно до пункту 4.4 договору такий порядок продовження строку кредиту сторони вважають вчиненим у письмовій формі.
За умовами пункту 2.1 договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .
Факт надання кредитних коштів підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 06.11.2025 вих. № 2230, згідно з яким 31.12.2021 о 13 годині 41 хвилині на платіжну картку з маскою НОМЕР_1 перераховано 8 000 гривень, номер транзакції в системі iPay.ua - 128456717.
Згідно з розрахунком заборгованості (карткою обліку договору), складеним ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», проценти за користування кредитом нараховані за стандартною ставкою з розрахунку 152 гривні за кожен день: за період з 31.12.2021 по 29.01.2022 (30 днів строку кредиту) - 4 560 гривень; за період з 31.01.2022 по 24.02.2022 (25 днів автопролонгації) - 3 800 гривень, а всього 8 360 гривень. Платежів на погашення заборгованості відповідачем не здійснювалося.
10.02.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» укладено договір факторингу № ФК 10-02/23.
Відповідно до витягу з Додатку № 1 до договору факторингу № ФК 10-02/23 від 10.02.2023 (реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами) загальна сума заборгованості за кредитним договором № 5312814 складає 16 360 гривень, а саме: 8 000 гривень - заборгованість по кредиту, 8 360 гривень - заборгованість по відсотках.
01.08.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір факторингу № 01-08/25.
Згідно з витягом з Додатку № 1 до Договору Факторингу № 01-08/25 від 01.08.2025 (реєстру боржників для друку) загальна сума заборгованості за кредитним договором № 5312814 складає 16 360 гривень, а саме: 8 000 гривень - заборгованість по кредиту, 8 360 гривень - заборгованість по відсотках.
Таким чином, на підставі договору факторингу від 01.08.2025 № 01-08/25 позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 5312814 у тому обсязі, який існував на момент переходу цього права, у розмірі 16 360 гривень, а саме: 8 000 гривень - заборгованість по кредиту, 8 360 гривень - заборгованість по відсотках.
Заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена.
ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частинами 1, 3, 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом оферти та акцепту, підписаного відповідно до статті 12 цього Закону. Моментом підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (частина 1 статті 12 Закону).
Факт підписання договору одноразовим ідентифікатором підтверджується матеріалами справи. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що номер телефону НОМЕР_2 не належить відповідачу або що ідентифікатор C446328 було використано іншою особою.
Сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, договір укладено у передбаченій законом формі, у зв`язку з чим він є обов`язковим для виконання (стаття 629 ЦК України).
Як встановлено в розділі ІІІ цього рішення, відповідно до пункту 2.1 кредитного договору первісний кредитодавець перерахував 8 000 гривень на платіжну картку № НОМЕР_1 позичальника, що підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 06.11.2025 вих. № 2230. За змістом частини 1 статті 1054 ЦК України зобов`язання щодо надання кредитних коштів виконано належно.
Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню в цей строк.
Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 1048 ЦК України проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, якщо інше не встановлено договором.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 5 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 констатувала, що припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.
Системний аналіз частини 1 статті 638 ЦК України по відношенню до кредитних договорів дозволяє зробити висновок, що строк кредитування є істотною умовою таких договорів. Пролонгація строку кредитування є зміною умови кредитного договору, яка за статтею 654 ЦК України має вчинятися в такій самій формі, що й сам договір. Зміна строку кредитування шляхом пролонгації має бути доведена належними і допустимими доказами (статті 76, 78 ЦПК України). Самого факту продовження користування позичальником кредитними коштами після первісно погодженої дати закінчення строку кредитування або самого факту нарахування позивачем процентів за період після цієї дати для висновку про пролонгацію недостатньо.
З матеріалів справи вбачається, що пролонгацію строку кредитування підтверджують такі докази: пункти 4.3.1, 4.3.2 і 4.4 кредитного договору, за якими сторони наперед погодили автоматичне продовження строку кредиту на кожен наступний календарний день за наявності заборгованості, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, споживач надав згоду на таке продовження, а самі сторони визначили цей порядок вчиненим у письмовій формі; графік платежів як додаток № 1 до договору; розрахунок заборгованості первісного кредитодавця, з якого вбачається нарахування процентів у межах періоду автопролонгації. За цих обставин строк кредитування фактично продовжений до 24.02.2022.
Оскільки проценти за користування кредитом нараховані позивачем по 24.02.2022 включно, тобто в межах продовженого строку кредитування, підстав для висновку про нарахування процентів поза межами строку кредитування немає.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Належне виконання зобов`язань передбачає дотримання боржником усіх умов договору, у тому числі щодо строку виконання, способу виконання та розміру належних платежів.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач свого зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
У цій справі право вимоги до позивача перейшло через два послідовні договори відступлення:
ланка 1 - договір від 10.02.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС»;
остання ланка - договір від 01.08.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» і позивачем.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно, кожна наступна ланка ланцюга не може передати більше прав, ніж було передано на попередній ланці.
Перевіривши кожну ланку, суд дійшов висновку, що ланцюг переходу права вимоги є безперервним: сторонами кожного договору були належні суб`єкти, обсяг вимоги відповідає попередній ланці, документальне підтвердження надане за всіма ланками. Право вимоги в обсязі, заявленому позивачем, на момент звернення до суду йому належить.
Таким чином, позивач є належним кредитором у спірних правовідносинах і має право вимагати від відповідача виконання зобов`язання за кредитним договором.
Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом, не подав, наявність та розмір заборгованості не оспорив, доводів позивача про укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів та порушення зобов`язання щодо їх повернення не спростував. Жодних доказів недійсності кредитного договору в цілому або окремих його умов, погашення заборгованості в більшому розмірі, ніж враховано позивачем у розрахунку, або інших обставин, які б свідчили про неправильність обчислення суми боргу, відповідач суду не надав. Власного контррозрахунку заборгованості відповідач також не подав.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Зважаючи на те, що позиція позивача обґрунтована письмовими доказами, які узгоджуються між собою, а відповідач жодних обставин, зазначених у позові, не спростував, суд вважає твердження позивача такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 23 березня 2020 року у справі № 331/7975/13-ц.
Оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і відповідачем виникли кредитні правовідносини, у межах яких ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» належним чином виконало свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти. Право грошової вимоги за цим кредитним договором у тому обсязі, який існував на момент його переходу, набув позивач. Водночас відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів у строки, визначені договором, не виконав.
За таких обставин позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором від 31.12.2021 № 5312814 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
V. Розподіл судових витрат.
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору із застосуванням коефіцієнта 0,8 для пониження розміру ставки судового збору відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у сумі 2 422,40 гривень.
Позивач заявив до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000 гривень, на підтвердження чого надав такі документи: договір про надання правової допомоги від 02.07.2024 № 02-07/2024, укладений з адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», та витяг з Акта № 21 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, включають витрати на професійну правничу допомогу. За змістом частин 1 і 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, а за результатами розгляду справи підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Витрати на надання усної консультації у розмірі 3 000 гривень не належать до витрат, пов`язаних з розглядом саме цієї справи у розумінні пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України, оскільки консультування клієнта передувало зверненню до суду, здійснювалося поза межами судового розгляду і не пов`язане з учиненням адвокатом процесуальних дій у цій справі.
З урахуванням викладеного, документально підтвердженими та такими, що належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, є витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 гривень.
Водночас, відповідно до частини 4 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони. Аналогічних критеріїв дотримується і Європейський суд з прав людини при присудженні судових витрат за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: за висновком ЄСПЛ у рішенні від 23 січня 2014 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України (заява № 19336/04, пункт 268), заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Дана справа за своїм змістом не є складною: спірні правовідносини стосуються стягнення заборгованості за кредитним договором, обставини справи підтверджуються обмеженим обсягом письмових доказів, відповідач відзиву на позов не подав і обставин, на які посилався позивач, не спростовував. Заявлені адвокатом роботи зводяться переважно до складання позовної заяви, яка за своєю структурою є типовою для цієї категорії спорів. З огляду на це, заявлений позивачем обсяг витрат на правничу допомогу є неспівмірним з фактично виконаною адвокатом роботою.
За цих обставин суд визнає обґрунтованими і такими, що відповідають критеріям співмірності, передбаченим частиною 4 статті 137 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 гривень.
З урахуванням викладеного, керуючись статтями 12, 19, 141, 263, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, місто Київ, вулиця Ґедройця Єжи, будинок 6, офіс 521) заборгованість за кредитним договором від 31.12.2021 № 5312814 у розмірі 16 360 (шістнадцять тисяч триста шістдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, місто Київ, вулиця Ґедройця Єжи, будинок 6, офіс 521) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, місто Київ, вулиця Ґедройця Єжи, будинок 6, офіс 521) понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернігівського апеляційного суду.
Повний текст рішення складено 14.07.2026.

Суддя          Я. М. МАКАРЕВИЧ