РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2234/26 
26 серпня 2026 року  м. Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області  в складі:
головуючий суддя Цвіркун О. С.
з участю секретаря судового засідання Янчук О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,  
ВСТАНОВИВ:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 24 жовтня 2015 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №3177, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частки від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В обґрунтування позову зазначає, 24.10.2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем та від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 . Зазначає, що подружні стосунки між ними припинені, не мають спільного побуту, розійшлися у поглядах на життя та сім`ю. Вказує, що спільний син проживає з нею.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення.
Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 жовтня 2015 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №3177, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від подружнього життя сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .
Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.
Судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, сторони не бажають більше перебувати у зареєстрованому шлюбі.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовної вимоги в частині розірвання шлюбу.
З матеріалів справи судом встановлено, що спільний неповнолітній син сторін ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю позивачкою по справі.
Згідно приписів ст.141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
У відповідності до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років – 3512 грн.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивачки, суд враховує позицію позивачки, що відповідач є особою працездатного віку, а також, що позовні вимоги визнав.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний і зможе забезпечити виплату аліментів на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частики частки від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці.
Окрім того, цей розмір аліментів на думку суду, не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище і відповідатиме загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.
Позивачка звернулася до суду з позовом 02.06.2026 року, а тому, за правилами ст.191 Сімейного кодексу України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти і до досягнення дитиною повноліття.
Оскільки, при подачі позову, позивачка звільняється від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, тому на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави, судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 24, 105, 110-112 СК України, ст. 81,141,206, 258, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд  
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів – задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 24 жовтня 2015 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №3177, між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати з дня подання позовної заяви до суду, а саме з 02.06.2026 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп.  
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Повне судове рішення складено 28.08.2026. 

Суддя | О. С. Цвіркун