Справа № 420/7041/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до НОМЕР_1 Прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2017 рік без індексації грошового забезпечення із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) місяць останнього збільшення тарифної ставки (посадового окладу) січень 2008 року;
- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2017 рік з урахуванням індексації грошового забезпечення, із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) місяць останнього збільшення тарифної ставки (посадового окладу) січень 2008 року;
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за період з 2018 по 2022, 2024, 2025 роки, без включення індексації грошового забезпечення у фіксованій величині 4463, 15грн. відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;
- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за період з 2018 по 2022, 2024, 2025 роки, з включенням індексації грошового забезпечення у фіксованій величині 4463,15 грн. відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходить військову службу у ДПС України. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 року по справі №420/13571/25, з урахуванням змін внесених Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2025 року було зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення. На виконання вказаного рішення, 09.10.2025 року на картковий рахунок позивача зараховано кошти у сумі 49 702,38 грн (перерахунок індексації грошового забезпечення). Після винесення судом Ухвали від 27.11.2025 року про відмову у прийняті звіту про виконання рішення суду, відповідачем 22.01.2026 року було здійснено перерахунок та здійснено виплату у сумі 205 092,57 грн - перерахунок індексації грошового забезпечення. Проте позивачем встановлено, що відповідач не виплатив йому грошову допомогу на оздоровлення враховуючи індексацію грошового забезпечення.
Відповідач - Військова частина НОМЕР_2 проти позову заперечує, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. По суті позовних вимог вказує, що індексація грошового забезпечення не є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, а є лише механізмом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Відповідач зазначає, що повністю виконав усі зобов`язання перед позивачем
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/7041/26 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , проходив військову службу за в Державній прикордонній службі України, в період спірних правовідносин проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .
Згідно Наказу №279-ос від 14.12.2017 року позивача зараховано до списків частини НОМЕР_1 прикордонного загону та на всі види забезпечення.
Згідно Наказу №76-ОС від 19.02.2025 року позивача виключено зі списків особового складу НОМЕР_1 прикордонного загону та зі всіх видів забезпечення.
В період з 14.12.2017 року по 28.02.2018 року та з 01.03.2018 року по 19.02.2025 року Відповідачем всупереч вимогам законодавства Позивачу не нараховувалась та не виплачувалася індексація (індексація-різниця) грошового забезпечення, а саме відповідачем протиправно проігноровано вимоги абзаців 4-6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
З урахуванням цього, позивач 08.04.2025 року звернувся до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України із заявою, у якій просив:
нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період 14.12.2017 по 28.02.2018 з урахуванням для обчислення коефіцієнтів індексації, що відповідають місяцю підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року;
здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 19.02.2025, із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, як різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу та здійснити виплату такої індексації з урахуванням виплаченої раніше суми;
надати довідку-розрахунок індексації грошового забезпечення за період з 14.12.2017 року по 28.02.2018 року, та з 01.03.2018 року по 19.02.2025 року, належної до виплати грошової суми індексації з розрахунком по місяцях з зазначенням базового місяця.
У відповідь на це листом від 21.04.2025 року відповідач повідомив, що нарахування та виплата індексації не вбачається можливою, оскільки відповідності до розпорядження Адміністрації Держприкордонслужби України 0.11-5760/0/6-20 від 02.06.2020 року “Про окремі питання індексації грошового забезпечення” виплата індексації проводиться органом Державної прикордонної служби України, з якого військовослужбовець був виключений зі списків частини, у зв`язку із звільненням з військової служби, з урахуванням невиплаченої індексації грошового забезпечення під час проходження служби в інших органах Державної прикордонної служби України. При цьому, ОСОБА_1 не звільнявся з НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ, а відповідно до наказу по прикордонному загону від 19.02.2025 року № 76-ос “Про особовий склад” був переведений до нового місця служби, а саме до НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ).
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо виплати індексації за вказаний період, позивач звернувся до суду з позовом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року по справі №420/13571/25 позовну заяву ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльність щодо не виплати індексації грошового забезпечення в повному розмірі та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.
Визнано протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), яка полягає у не нарахуванні і не виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 14.12.2017 по 28.02.2018 із встановленням місяця підвищення грошових доходів (базового місяця) січень 2008 року.
Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 14.12.2017 по 28.02.2018 із встановленням місяця підвищення грошових доходів (базового місяця) січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 р. № 44. 
Визнано протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не врахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 р. по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 19.02.2025. 
Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 р. по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 19.02.2025 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078, як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу, та з урахуванням виплаченої раніше суми індексації із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 р. № 44.
В решті позовних вимог відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_5 задоволено частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року скасовано в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 р. № 44. 
В цій частині ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року залишено без змін.
На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 року по справі №420/13571/25, з урахуванням змін внесених постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2025 року відповідачем 09.10.2025 року на картковий рахунок позивача зараховано кошти у сумі 49 702,38 грн (перерахунок індексації грошового забезпечення).
Не погоджуючись з такою виплатою, позивачем було направлено лист до відповідача з вимогою виконати рішення суду в повному обсязі, надати довідку - розрахунок нарахованих та виплачених сум та повідомити його про вжиті заходи. 
Листом у відповідь відповідач відмовив у здійснені перерахунку. 
Зазначені протиправні дії були оскаржені до суду в порядку статті 382 КАСУ.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року по справі №420/13571/25 було відмовлено у прийняті звіту про виконання рішення суду.
В подальшому, відповідачем 22.01.2026 року було здійснено перерахунок та здійснено виплату у сумі 205 092,57 грн - перерахунок індексації грошового забезпечення.
Позивачем на адресу відповідача ініційовану заяву про проведення перерахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2017 рік, включивши суму індексації грошового забезпечення 13 встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) місяць останнього збільшення тарифної ставки (посадового окладу) січень 2008 року та за період з 2018 по 2022, 2024, 2025 роки з включенням індексації грошового забезпечення у фіксованій величині 4463,15 грн. відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
Відповідь на вказану заяву позивач не отримав.
Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Так, на думку суду, позовні вимоги є обґрунтованими, правомірними, та такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.
Частина 2 статті 19 Конституція України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232-XII).
Згідно з ч. 1 ст. 2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни врегульовано Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011-XII).
Відповідно до абз.1 ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ).
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-XII).
Статтею 1 Закону № 1282-XII встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року (далі - Порядок № 1078).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
За правилами ч. 3 ст. 15 Закону № 2011-XII військовослужбовцям виплачуються, зокрема, грошова допомога на оздоровлення в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України.
Наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за № 638/15329, затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Інструкція № 260, яка була чинною до 20.07.2018 року), пунктом 38.6 якої передбачено, що військовослужбовцям, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.6 цієї Інструкції, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються: звільненим з посад, на які вони були призначені - оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення).
Пунктом 30.1 Інструкції №260 установлено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом та набули право на щорічну основну відпустку, один раз на рік надається грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 30.3 цієї Інструкції розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Відповідно до п. 33.1 Інструкції №260 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять службу за контрактом, для вирішення соціально-побутових питань один раз на рік надається матеріальна допомога в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Відповідно до пунктів 1, 6 розділу XXIII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 (в редакції від 30.06.2020),
Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, яка спрямована на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи те, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, суд доходить висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.
При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема, ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку про те, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 грудня 2021 року по справі № 820/3423/18, постанові від 29 квітня 2020 року по справі № 240/10130/19, постанові від 19 березня 2020 року по справі №820/5286/17, постанові від 26 лютого 2021 року по справі № 620/3346/19, предметом розгляду яких було, включення індексації до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок та визначення розміру грошової допомоги на оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні.
Така сама правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 03 квітня 2019 року справа №638/9697/17 (провадження №К/9901/30616/18) від 11 грудня 2019 у справі № 638/5794/17 (провадження №К/9901/22230/18), від 27 грудня 2019 у справі № 643/11749/17 (провадження № К/9901/24713/18), предметом розгляду яких було, зокрема, включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, індексації грошового забезпечення.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивачу у період з 2017 по 2022, а також 2024 та 2025 роки виплачувалася грошова допомога на оздоровлення.
При цьому, відповідачем при обчисленні їх розміру не було враховано до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється грошова допомога на оздоровлення індексації грошового забезпечення.
Разом з тим, суд зазначає, що вищевказаними рішеннями суду було відновлено право позивача на отримання індексації грошового забезпечення.
Враховуючи зазначене, відповідач протиправно не врахував у складі грошового забезпечення позивача, з якого нараховано грошову допомогу на оздоровлення з 2017 по 2022, а також 2024 та 2025 роки, індексації грошового забезпечення.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд, у постановах від 16.05.2019 у справі № 826/11679/17, від 31.07.2019 у справі № 826/3398/17, від 19.09.2019 у справі № 826/14564/17, від 22.10.2019 у справі № 520/3505/19, від 22.10.2019 у справі № 826/2447/18, від 05.12.2019 у справі № 295/5200/18, від 16.12.2019 у справі № 825/812/17, від 19.02.2020 у справі № 822/2741/17, від 28.02.2020 у справі № 817/1427/17, від 14.04.2020 у справі № 820/3719/18, від 07.09.2020 у справі № 620/720/20, від 23.12.2020 у справі № 826/8081/16, від 29.12.2020 у справі № 240/1095/20, від 07.07.2022 у справі № 520/7308/21.
Оскільки у спірному випадку виплата позивачу індексації грошового забезпечення мала щомісячний характер, та враховуючи її особливу правову природу, у відповідача були відсутні правові підстави для її не включення до обрахунку грошової допомоги на оздоровлення, що свідчить про наявність з його боку протиправної бездіяльності.
Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1, 3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, документально підтвердженими, базуються на положеннях чинного законодавства, а отже підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.72-77, 139, ст.ст.241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
2. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2017-2022, 2024 та 2025 роки без врахування індексації грошового забезпечення.
3. Зобов`язати НОМЕР_1 Прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2017-2022, 2024 та 2025 роки, з урахуванням індексації грошового забезпечення та провести виплату, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення складено 06.08.2026 року, з урахуванням знаходження судді Харченко Ю.В. у відпустці, у період з 01.06.2026 року по 26.06.2026 року, включно.

Суддя Ю.В. Харченко 

Адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
2. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2017-2022, 2024 та 2025 роки без врахування індексації грошового забезпечення.
3. Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2017-2022, 2024 та 2025 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення та провести виплату з урахуванням раніше виплачених сум
06.08.2026.