Справа 740/1315/26
2/729/750/26

З АОЧ Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И  

"20" липня 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
судді Демченко Л.М.,
за участю секретаря Роєнко А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.07.2024 між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №240723-002 у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, за умовами якого відповідач отримав кошти в сумі 17 105,26 грн, комісія за видачу кредиту 24%, денна процентна ставка 0,67%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 3 355,05%, строк кредитування 365 днів. Відповідач свої зобов`язання за даним договором належним чином не виконав й станом на 28.11.2025 утворилась заборгованість в розмірі 54 776,36 грн, яка складається з: простроченої заборгованість за сумою кредиту – 17 105,26 грн, простроченої заборгованості за процентами – 37 671,1 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати та витрати на правову допомогу.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить справу розглядати без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, а відтак, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи та враховуючи наявність умов, передбачених ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст.281 ЦПК України. 
Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Договір між сторонами укладено у вигляді електронного договору, що був підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Z81620 (а.с.20).
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що 23.07.2024 між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №240723-002.
ОСОБА_1 була ознайомлена із паспортом споживчого кредиту, що підтверджується його підписом одноразовим електронним ідентифікатором (а.с.28).
Як вбачається з виписки з особового рахунку за кредитним договором №240723-002 від 23.07.2024, відповідач не здійснювала погашення заборгованості за договором (а.с.36).
Згідно з платіжною інструкцією № 944 від 23.07.2024 року ОСОБА_1 на платіжну картку № НОМЕР_1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 13 000,00 грн. У призначенні платежу зазначено: «Перерахування кредитних коштів згідно з договором № 240723-002 від 23.07.2024 року без ПДВ, з вирахуванням комісії за оформлення у розмірі 4 105 грн 26 коп. без ПДВ» (а.с. 44).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства .
Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
ТОВ «Кредитсервіс» виконав свої зобов`язання, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору. Проте, позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснила погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим станом на 28.11.2025 заборгованість останнього перед ТОВ «Кредитсервіс» становить 54 776,36 грн, яка складається з: простроченої заборгованість за сумою кредиту – 17 105,26 грн, простроченої заборгованості за процентами – 37 671,1 грн (а.с.45).
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України позивачем надані докази, які підтверджують порушення умов договору і відповідачем вони не спростовані.
Згідно з ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Кредитсервіс» та адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» було укладено Договір про надання правової допомоги № 25-01/2023 від 25.01.2023 (зв.ст. а.с.46-49).
У відповідності до акту приймання-передачі наданих послуг №3 від 30.01.2024, сума понесених витрат за надані послуги становить 7 000,00 грн. (а.с.53).
Отже, враховуючи вищевказане, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача підлягає стягненню заборгованість в сумі 54 776,36 грн., а також судовий збір, сплачений банком при подачі позову до суду, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та витрати на правову допомогу.
На підставі вищевикладеного та керуючись 4, 12, 13, 76- 81,89, 95, 133, 141, 258,259, 263-265, 280-283, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 610, 611, 615, 629, 639, 1048, 1049, 1054 ЦК України, -
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» заборгованість за кредитним договором №240723-002 від 23.07.2024 в розмірі 54 776 (п`ятдесят чотири тисячі сімсот сімдесят шість) гривень 36 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» в повернення судового збору 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 коп. та витрати на професійну правничу (правову) допомогу у сумі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 коп.
Найменування сторін: позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (01133, вул. Коновальця Євгена, буд.36-Д, приміщення 65-з, м. Київ, код ЄДРПОУ 41125531); відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.М.Демченко