ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року 
м. Черкаси

Справа № 705/1738/25		
Провадження № 22-ц/821/1420/26		
Категорія: 310010000  	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Василенко Л. І., 
суддів: Карпенко О. В., Сіренка Ю. В.,
секретаря – Кукушкіної А. О., 

учасники справи: 
позивач –  ОСОБА_1 , 
відповідач –  ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Яроміч Ольги Володимирівни на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2026 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.06.2007 між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу подружжя має доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач вказала, що підставою для розірвання шлюбу стало те, що сторони з жовтня 2024 року не проживають як подружжя та не ведуть спільне господарство. Причиною припинення шлюбних вважає, різні характери та погляди на життя, протилежні погляди на шлюб, сім`ю. 
За таких умов вважає, що продовження перебування в зареєстрованому шлюбі шкодить інтересам сторін, оскільки шлюб носить виключно формальний характер. 
Зазначила, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін.
На підставі наведеного, позивач просить суд, розірвати шлюб між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 29.06.2007, Бабанською селищною радою Уманського району Черкаської області, актовий запис № 6.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2026 року позов задоволено.
Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 29 червня 2007 року в Бабанській селищній раді Уманського району Черкаської області, актовий запис № 6.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивовано тим, що вжиття заходів щодо примирення подружжя не дало позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечить інтересам позивача.
Врахувавши, що відповідачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження наміру зберегти сім`ю та відновити шлюбні стосунки з позивачем та намір позивача розлучитися, суд першої інстанції дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивача, тому є наявні підстави для розірвання шлюбу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скарги

В апеляційній скарзі, поданій 13 травня 2026 року, представник ОСОБА_2 – адвокат Яроміч О. В., вважаючи рішення суду необґрунтованим, прийнятим із порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, просить скасувати рішення Уманського міськрайонного суду 14 квітня 2026 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повідомив про дату поновлення провадження та дату подальшого розгляду справи після спливу строку для примирення, внаслідок чого, позивач була позбавлена можливості реалізувати право на подання заяви про залишення позову без розгляду до початку розгляду справи по суті.
Скаржник зауважив, що відсутність належного інформування судом сторін унеможливило своєчасне ознайомлення зі змістом процесуальних документів та позбавило учасників можливості на реалізацію права щодо подання до суду відомостей чи будь яких заяв, щоб засвідчували примирення сторін.
Зазначено, що ОСОБА_2 докладає максимум зусиль щодо врегулювання спірних питань між подружжям без застосування надмірних емоцій, намагається всі непорозуміння врегулювати мирним шляхом.
Крім того, відповідач вважає, що спільні неповнолітні діти сторін повинні зростати у повні сім`ї.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Фактичні обставини справи

Згідно Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 29.06.2007 Бабанською селищною радою Уманського району Черкаської області – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб 29.06.2007 в Бабанській селищній раді Уманського району Черкаської області, актовий запис № 6. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка – ОСОБА_6 , дружини – ОСОБА_6 (а.с. 7).
Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 8). 
Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 9).

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
24.06.2026 засобами поштового зв`язку на адресу Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій позивач просить проводити розгляд даної справи за її відсутності.
Водночас, в заяві вказано, що позивач повністю заперечує проти задоволення апеляційної скарги, оскільки зі скаржником разом не проживають та спільне господарство не ведуть. Шлюбні відносини між сторонами припинені.
03.07.2026 через підсистему «Електронний суд» на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_2 – адвоката Яроміч О. В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що розгляд справи призначено 08.07.2026 о 09 год. 00 хв., проте, адвокат Яроміч О. В. не має можливості прибути на дане засідання, оскільки цього ж дня бере участь в інших судових засіданнях, призначених судами раніше. 
На підтвердження вищевказаного, адвокатом Яроміч О. В. додано до клопотання копію судової повістки, з якої вбачається, що вона має прибути до Монастирищенського районного суду Черкаської області на засідання, що призначене на 08.07.2026 о 14 год. 00 хв. та копію ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.05.2026, відповідно до якої призначено підготовче засідання у справі за позовом АТ «Черкасиобленерго» до ОСОБА_7 про стягнення вартості електричної енергії на 08.07.2026 о 12 год 30 хв, та копію ордеру № 1161849 який засвідчує, що адвокат Яроміч О. В. представляє інтереси ОСОБА_7 .
Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, зокрема ОСОБА_2 та його представник.
Враховуючи, що долучені до клопотання докази підстав для відкладення розгляду справи свідчать про те, що засідання у адвоката Яроміч О. В. призначені на 08.07.2026 о 12 год. 30 хв. та о 14 год 00 хв, а розгляд даної апеляційної скарги призначено Черкаським апеляційним судом на 09 год. 00 хв., тобто зі значним проміжком часу, та представник скаржника не була позбавлення можливості подати клопотання про проведення розгляду даної справи в режимі відеоконференці, проте таке клопотання на адресу суду від неї не надходило, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та розгляд апеляційної скарги за відсутності учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. 1, ч. 2 та ч. 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Позивач, звертаючись до суду із позовом, наполягала на розірванні шлюбу, зазначивши, що сім`я фактично припинила своє існування з жовтня 2024 року, її збереження не можливе та є недоцільним.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно із ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 3 ст. 115 цього Кодексу документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Згідно з ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.
За змістом ч. 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у рішення суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.
Таким чином, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.
У суді першої інстанції позивач наполягала на розірванні шлюбу, на примирення не погоджувалась, тоді як відповідач бажав зберегти сім`ю та мав намір врегулювати непорозуміння, а тому, просив суд надати строк на примирення протягом шести місяців.
Згідно зі ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
За змістом норм СК України заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.
Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Надання строку для примирення подружжя є виключно правом суду, а не його обов`язком.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року в справі № 200/952/18.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05.01.2026 сторонам було надано строк для примирення строком три місяці.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06.04.2026 провадження у даній цивільній справі було поновлено.
Колегія суддів звертає увагу, що сторонами не було надано до суду доказів на підтвердження намірів зберегти сімейні відносини та відновити шлюбні стосунки, водночас, таких доказів не було подано і до суду апеляційної інстанції.
Більше того, із заяви, поданої ОСОБА_1 24.06.2026 до Черкаського апеляційного суду вбачається, що сторони припинили шлюбні стосунки та позивач категорично заперечує проти примирення з відповідачем.
Враховуючи принцип рівноправності жінки та чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Однак, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що йдеться у ст. 16 Конвенції «Про дискримінацію жінки» у частині першій підпункту «с» - «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».
Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
За таких обставин, примушування до перебування у шлюбі одного з подружжя, який проти цього заперечує, буде порушувати його законні права та інтереси і суперечити вимогам закону.
Отже, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання права особи вимагати розірвання шлюбу.
З урахуванням встановленого, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, оскільки це відповідатиме волі позивача і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, оскільки шлюб існує формально, докази про можливість збереження сім`ї сторін відсутні, подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін.
Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскільки фактично зводяться до того, що відповідач не погоджується із розірванням шлюбу з позивачем, оскільки має на меті зберегти шлюбні відносини.
Колегія суддів зауважує, що незгода відповідача з розірванням шлюбу не є достатньою підставою для відмови у позові, оскільки кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, які мають виключно добровільний характер з обох сторін, і не може бути примушений до їх збереження.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив, що шлюб між сторонами носить формальний характер, позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить її інтересам, та ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами, не вбачає.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд , -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Яроміч Ольги Володимирівни – залишити без задоволення.
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2026 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Тест постанови складено 08 липня 2026 року.

Головуючий   Л. І. Василенко
 
Судді:         О. В. Карпенко

Ю. В. Сіренко