Справа № 420/7017/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРАВТОТРАНСПОРТ» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МОРАВТОТРАНСПОРТ» 11.03.2025 звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області, у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області № ПШ114235 від 19.11.2024 про застосування адміністративно-господарського штрафу відносно суб`єкта господарювання ТОВ «МОРАВТОТРАНСПОРТ».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу є неправомірною, оскільки згідно з реєстраційними документами (свідоцтвами про реєстрацію) маса тягача SCANIA складає 8 392 кг, а напівпричепа - 6 880 кг. Відповідно до розрахунку документального контролю (шляхом додавання власної маси), загальна маса транспортного засобу становить 15 272 кг, що не перевищує встановлену норму у 24 тонни для автомобільних доріг місцевого значення. При цьому відповідач прийняв оскаржувану постанову без належного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи, розгляд відбувся за його відсутності, а копія постанови не надсилалася перевізнику (про її існування ТОВ дізналося лише від виконавчої служби), чим порушено вимоги п.п. 25-29 Порядку № 1567 та позбавлено позивача права на захист і «права бути почутим».
Ухвалою судді Каравана Р.В. 25.03.2025 відкрито провадження по справі.
31.03.2025 до суду від Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що рейдова перевірка проводилася на дорозі місцевого значення, де гранично допустима маса для такого типу автопоїзда становить 24 тонни. За результатами документального габаритно-вагового контролю фактична маса склала 38,104 т, що становить перевищення сукупної маси на 58,76% (понад 30%), та утворює склад правопорушення за абз. 17 ч. 1 ст. 60 Закону «Про автомобільний транспорт». Відповідач завчасно направив перевізнику запрошення на розгляд справи рекомендованим листом з описом за ф. 103 на його офіційну адресу, однак лист повернувся за закінченням терміну зберігання.
Розпорядженням керівника апарату ООАС від 11.12.2025 у зв`язку з довготривалою відсутністю головуючого судді Каравана Р.В. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 420/7017/25.
Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2025 головуючим у справі визначено суддю Завальнюка І.В.
Ухвалою судді Завальнюка І.В. від 16.12.2025 справу прийнято до розгляду.
22.12.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позов (повторно).
Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 07.10.2024 на автомобільній дорозі місцевого значення О-161828 (сполученням с. Йосипівка - с. Петродолинське Одеської області) посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, на підставі направлення від 03.10.2024 № 000041, проводилася рейдова перевірка.
Під час проведення перевірки було зупинено вантажний автомобіль (тягач) марки SCANIA (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) із напівпричепом SCHMITZ CARGOBULL (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) під керуванням водія ОСОБА_1 , який належав автомобільному перевізнику ТОВ «МОРАВТОТРАНСПОРТ».
Водій надав посадовим особам Укртрансбезпеки свідоцтво про реєстрацію тягача серії НОМЕР_3 (маса без навантаження 8 392 кг), свідоцтво про реєстрацію напівпричепа серії НОМЕР_4 (маса без навантаження 6 880 кг) та товарно-транспортну накладну CMR № 227227, відповідно до якої маса вантажу становила 22 832 кг.
Посадові особи Укртрансбезпеки провели документальний габаритно-ваговий контроль шляхом додавання власної маси тягача (8 392 кг), напівпричепа (6 880 кг) та маси вантажу (22 832 кг), за наслідками чого визначили загальну масу транспортного засобу в розмірі 38 104 кг (38,104 т).
За результатами перевірки посадовою особою Укртрансбезпеки було складено акт про проведення перевірки № 089046 від 07.10.2024 року, в якому зафіксовано порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху - перевищення встановленої для автомобільних доріг місцевого значення нормативної маси у 24 тонни на 58,76% (на 14,104 т) під час перевезення подільного вантажу без відповідного дозволу.
28.10.2024 Укртрансбезпека сформувала та направила на юридичну адресу ТОВ «МОРАВТОТРАНСПОРТ»: вул. Овідіопольська, 1, с. Лиманка, Одеська обл.) рекомендований лист № 94729/633/24-24 із запрошенням на розгляд справи про порушення, призначений на 19.11.2024 (поштовий трек-номер 0600977922680).
02.11.2024 вказане поштове відправлення із запрошенням на розгляд справи прибуло до точки видачі/доставки АТ «Укрпошта», однак не було вручено ТОВ «МОРАВТОТРАНСПОРТ» і надалі повернулося на адресу відправника у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.
19.11.2024 виконуючий обов`язки начальника Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Укртрансбезпеки Володимир Романенко розглянув справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт за відсутності представника ТОВ «МОРАВТОТРАНСПОРТ».
За результатами розгляду справи 19.11.2024 було винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 114235, якою до ТОВ «МОРАВТОТРАНСПОРТ» застосовано штраф у розмірі 51 000 грн (три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) на підставі абзацу 17 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
28.01.2025 копію постанови № ПШ 114235 було вручено ТОВ «МОРАВТОТРАНСПОРТ» засобами поштового зв`язку, що підтверджується повідомленням про вручення № 0601103843425.
05.03.2025 Овідіопольським відділом державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження ВП № 77399508 з примусового виконання Постанови № ПШ 114235.
Зважаючи на неправомірне застосування штрафної санкції оскаржуваною постановою та процесуальні порушення під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.
Відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ).
За змістом статей 238, 239 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади адміністративно-господарські санкції, до яких відноситься адміністративно-господарський штраф. Відповідно до частини першої статті 241 ГК України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.
За своєю правовою природою штраф, який застосовується до автомобільних перевізників відповідно до ст. 60 Закону №2344-ІІІ, є адміністративно-господарським штрафом, а тому він може бути застосований виключно до суб`єкта господарювання, у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності у сфері автомобільного транспорту.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Відповідно до частини першої статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.
Статтею 48 Закону №2344-III передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Отже, перелік документів згідно ст. 48 Закону № 2344-III не є вичерпним.
Положенням статті 60 Закону №2344-ІІІ встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян/
Згідно ст.1 Закону №2344-ІІІ, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.
Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).
Відповідно до частинні абзацу 17 статті 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно вагових норм покладається виключно на автомобільних перевізників.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у поставові від 09 серпня 2019 року у справі №806/1450/16.
Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила проїзду).
Відповідно до пункту 3 Правил проїзду, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування проводиться відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 (далі - Порядок № 879).
Відповідно до пункту 1 Порядку № 879 такий визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.
Згідно вимог пункту 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Пунктом 16 Порядку № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.
За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних, проводиться перевірка на дотримання вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу у відповідності до нормативно встановлених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України.
В контексті пункту 22.5 Правил дорожнього руху затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.
Таким чином, державному контролю підлягають транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Такий контроль здійснюють уповноважені органи Уктрансбезпеки шляхом проведення перевірок. Під час проведення перевірки здійснюється державний контроль, зокрема, за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування. За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються відповідні адміністративно-господарські штрафи.
З огляду на викладене, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) під час здійснення своїх повноважень діє як суб`єкт владних повноважень, а також є органом наділеним спеціальною компетенцією, якому надано повноваження щодо реалізації політики держави з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.
Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні затверджено Постановою КМУ від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок № 879).
Відповідно до п. п. 5-1 та 11 п. 2 Порядку № 879: - документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу; - точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному, автоматичному або пересувному пункті (з урахуванням похибки вимірювального обладнання).
Отже, Порядком № 879 передбачено проведення документального габаритновагового контролю та точного габаритно-вагового контролю.
За обставин розглядуваної справи, посадовою особою служби було здійснено саме документарний габаритно-ваговий контроль, а не зважування транспортного засобу на ваговому комплексі.
Згідно свідоцтва про реєстрацію на спеціалізований вантажний сідловий тягач SCANIA R460 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , маса без навантаження становить 8392 кг.
Згідно свідоцтва про реєстрацію на спеціалізований напівпричіп Н/ПР-платформу тентовану SCHMITZ CARGOBULL, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , маса без навантаження становить 6880 кг.
Згідно наданої водієм транспортного засобу CMR № 227227, маса вантажу становить 22832 кг.
Отже, посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Укртрансбезпеки правомірно та у відповідності до вимог п.п. 5-1 п. 2 Порядку № 879 було проведено саме документальний габаритно-ваговий контроль шляхом арифметичного додавання власної маси тягача (8 392 кг), власної маси напівпричепа (6 880 кг) та маси вантажу, зазначеної у товарно-транспортній накладній CMR № 227227 (22 832 кг), за наслідками чого встановлено загальну масу транспортного засобу в розмірі 38 104 кг (38,104 т).
Доводи позивача про те, що сукупна маса транспортного засобу за реєстраційними документами становить 15 272 кг і не перевищує норму, є неспроможними, оскільки вказане значення є лише масою порожнього транспортного засобу (без навантаження) та не враховує вагу вантажу, наявність якого підтверджується наданою під час перевірки первинною транспортною документацією.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, перевірка здійснювалася на автомобільній дорозі місцевого значення О-161828 (с. Йосипівка - с. Петродолинське). Таким чином, перевищення нормативно визначеної для даної категорії доріг маси склало 14,104 т (38,104 т - 24 т), що становить 58,76% від допустимої норми (тобто понад 30 відсотків) при перевезенні подільного вантажу без відповідного дозволу.
Отже відповідач дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ТОВ «МОРАВТОТРАНСПОРТ» складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена абзацом 17 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Пунктами 25-27 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання, яка повідомляється про час і місце розгляду під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи справа розглядається без її участі.
З огляду на матеріали справи, 28.10.2024 відповідач завчасно направив на юридичну адресу Товариства: вул. Овідіопольська, 1, с. Лиманка, Одеська обл. рекомендований лист № 94729/633/24-24 із запрошенням на розгляд справи на 19.11.2024 (0600977922680).
Згідно з відомостями трекінгу АТ «Укрпошта», лист прибув до відділення зв`язку за місцем призначення 02.11.2024, однак вручений не був і повернувся відправнику у зв`язку із закінченням терміну зберігання.
За правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 11.02.2020 у справі № 820/4624/17 та від 01.03.2018 у справі № 820/4810/17, надсилання повідомлення рекомендованим листом на юридичну адресу суб`єкта господарювання свідчить про вжиття суб`єктом владних повноважень усіх залежних від нього заходів щодо належного повідомлення особи.
Неотримання поштової кореспонденції, яка своєчасно прибула до відділення зв`язку, внаслідок її незатребування є наслідком бездіяльності самого одержувача (перевізника), який не скористався своїм правом на отримання листа, а тому не може свідчити про неправомірність дій органу державного контролю та позбавляти його можливості розглянути справу у передбачений законом строк.
Отже, відповідач належним чином виконав свій обов`язок щодо належного повідомлення Товариства про розгляд справи, а розгляд справи 19.11.2024 за відсутності представника позивача відбувся у відповідності до вимог п. 27 Порядку № 1567 за наявними матеріалами.
Також судом відхиляються доводи про ненадсилання копії оскаржуваної постанови, оскільки матеріалами справи підтверджено її вручення позивачу 28.01.2025 (поштове повідомлення № 0601103843425). При цьому сам по собі факт отримання чи неотримання копії постанови після її винесення не впливає на правомірність самого рішення, винесеного за результатами встановленого факту порушення.
З огляду на вищевикладене, відповідач як суб`єкт владних повноважень у повній мірі довів правомірність прийняття оскаржуваної постанови № ПШ 114235 від 19.11.2024, натомість позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факти, зафіксовані в акті перевірки, або свідчили про наявність дозволу на перевезення наднормативного вантажу.
У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.
В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивач в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.
В той же час, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача
Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії” (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі “Голдер проти Сполученого Королівства”, згідно з якою саме “небезпідставність” доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду.
Отже, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжений обов`язком довести "небезпідставність" своїх доводів щодо порушеного права за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.
Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.
Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРАВТОТРАНСПОРТ» (65037, Одеська обл., Овідіопольський р-н, село Лиманка, вул. Овідіопольська, будинок 1; ЄДРПОУ 38058298) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області (65014 м. Одеса, вул. Успенська, 4; ЄДРПОУ 39816845) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк

.