КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 369/7666/26 Головуючий 1-ї інстанції: Патієвич А.Б.
Провадження №33/824/2991/2026 Доповідач: Яковлева В.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 червня 2026 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретарем судового засідання - Пишковичем М.І., за участю: захисника - адвоката Степаненко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Степаненка Наталії Миколаївни на постанову Києво - Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2026 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнуто з  ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. 
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, захисник - адвокат Степаненко Н.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Києво - Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2026 року у справі №369/7666/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник зазначає, що судом першої інстанції при розгляді даної справи було допущено істотне порушення норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого постанова від 04.05.2026 року є незаконною та необґрунтованою. Захисник вказує, судом не було забезпечено всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, як цього вимагають положення ст. 245, 252, 280 КУпАП, не надано належної правової оцінки допустимості та належності доказів, покладених в основу постанови, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. 
Так, з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 не відмовляється від проходження медичного огляду, не ухилявся від будь-яких досліджень, не перешкоджав працівникам поліції та медичним працівникам, погоджувався виконувати всі їх вимоги та пройшов огляд у медичному закладі. Жодного належного підтверджуючого лабораторного дослідження проведено не було, а працівники поліції та медичний заклад фактично провели лише скринінговий імунохроматографічний тест (ІХА), який відповідно до вимог чинного законодавства та інструкції виробника є лише попереднім тестом і не може бути самостійною та достатньою підставою для встановлення стану наркотичного сп`яніння. 
Фактично огляд було проведено виключно шляхом застосування скринінгового ІХА-тесту при дослідженні зразка сечі, без проведення будь - якого альтернативного специфічного лабораторного дослідження, передбаченого вимогами чинного законодавства.
Крім того, на думку захисника, висновок щодо результатів медичного огляду №24 від 20.03.2026 року не може вважатись належним та допустимим доказом, оскільки складений з істотними порушеннями вимог чинного законодавства. Матеріали справи не місять підтверджуючого лабораторного дослідження, даних про проведення газової (рідинної) хромато-мас-спектометрії, відомостей про визначення концентрації речовини, повного акту медичного огляду із фіксацією клінічних ознак сп`яніння, даних щодо належного відбору, зберігання та дослідження біологічного середовища.
Більше того, результат лабораторного дослідження №626 методом ІХА датований 26.03.2026, тоді як сам медичний огляд та висновок лікаря складені 20.03.2026 року. 
Таким чином, дослідження від 26.03.2026 року не могло бути підставою для висновку лікаря про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння станом на 20.03.2026 року. Однак, будь - якої оцінки вказаній суперечності суд першої інстанції не надав.
Адвокат також вказує, що суд першої інстанції вказані обставини належним чином не перевірив, не усунув наявні суперечності у доказах та фактично поклав в основу постанови припущення щодо перебування особи у стані наркотичного сп`яніння. 
При розгляді даної справи, суд фактично обмежився формальним посиланням на дані протоколу про адміністративне правопорушення, висновок щодо результатів медичного огляду, не перевіривши законність самої процедури проведення огляду та допустимість покладених в основу постанови доказів.
Апелянт зазначає, що судом не було надано належної оцінки: відсутності підтверджуючого лабораторного дослідження, відсутності у матеріалах справи повного акту медичного огляду, суперечностям щодо дат проведення огляду та складання висновку, відсутності даних про проведення альтернативного специфічного лабораторного дослідження, обставинам, встановленим із відеозапису, долученого до матеріалів справи.
За таких обставин, враховуючи викладене, адвокат вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами у розумінні ст.251 КУпАП. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
Судом першої інстанції встановлено, що 20.03.2026, о 10 год. 52 хв, с. Віта Поштова, по вул. Садова, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Citroen, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у медичному закладі БЛІЛ м. Васильків у лікаря нарколога зі згоди водія у встановленому законом порядку. Стан наркотичного сп`яніння підтверджується висновком КНП ВБЛІЛ ВМР. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху і вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам та підтверджується наявними у справі доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 643020 від 17.04.2026 року (а.с.1), даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.04.2026 (а.с.2-3), відеозаписом від 20.03.2026 (а.с.5). 
Таким чином, висновок викладений в постанові Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2026 року про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим. 
Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність вини ОСОБА_1 та недопустимість доказів не знаходять свого підтвердження під час апеляційного переглядуз огляду на таке.
Як убачається з матеріалів справи, 20.03.2026 року ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції та за його згодою направлений для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння до медичного закладу. З відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що будь-яких заперечень щодо проходження огляду ОСОБА_1 не висловлював та добровільно погодився пройти відповідне обстеження.
Так, на відеозаписі зафіксовано, що (відеофайл-00:01:00) працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, на що останній погодився. Надалі (відеофайл-00:38:42) він надав біологічний зразок для проведення дослідження. Після повідомлення результатів первинного дослідження ОСОБА_1 висловив незгоду з отриманим результатом та наполягав на проведенні повторного тестування. Як убачається з відеозапису, за його ініціативою було проведено повторне дослідження, за результатами якого також виявлено морфін (00:56:50).
Таким чином, твердження захисника про недоведеність результатів медичного огляду спростовуються не лише висновком медичного закладу, а й відеозаписом процедури огляду, який підтверджує проведення повторного дослідження та отримання аналогічного результату.
Посилання захисника на відсутність підтверджуючого лабораторного дослідження не спростовують встановлених судом обставин, оскільки відповідно до наявного в матеріалах справи висновку щодо результатів медичного огляду лікарем-наркологом ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Вказаний висновок уповноваженої особи медичного закладу є самостійним доказом у справі та був оцінений судом у сукупності з іншими доказами.
Також не спростовують правильності висновків суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував обставини, зафіксовані на відеозаписі. Навпаки, зміст відеозапису свідчить про дотримання процедури направлення та проходження медичного огляду, відсутність будь-якого примусу до проходження огляду та підтверджує результати проведеного дослідження.
Твердження захисника про наявність суперечностей у датах окремих медичних документів не спростовують факту перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння та не свідчать про недопустимість висновку медичного огляду, оскільки будь-яких доказів фальсифікації результатів огляду, порушення процедури його проведення або недостовірності встановлених лікарем висновків стороною захисту не надано.
Як убачається з матеріалів справи, медичний огляд ОСОБА_1 був проведений 20.03.2026 року, про що складено відповідні медичні документи. Водночас висновок щодо результатів медичного огляду оформлено 14.04.2026 року, а протокол про адміністративне правопорушення складено 17.04.2026 року.
Наведені дати стосуються різних процесуальних та медичних документів і не свідчать про будь-які порушення процедури огляду чи недостовірність його результатів. Жодних доказів того, що медичний огляд фактично не проводився, результати дослідження були сфальсифіковані або висновок складений без проведення відповідного огляду, стороною захисту не надано.
Більше того, проходження ОСОБА_1 медичного огляду саме 20.03.2026 року підтверджується відеозаписом, на якому зафіксовано його доставлення до медичного закладу, надання біологічних зразків для дослідження та повідомлення результатів проведеного тестування.
За таких обставин, часовий проміжок між проведенням огляду та оформленням окремих документів не спростовує встановлених судом обставин та не впливає на допустимість доказів, покладених в основу оскаржуваної постанови.
Отже, суд першої інстанції обґрунтовано визнав доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та правильно дійшов висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Степаненко Наталії Миколаївни - залишити без задоволення.
Постанову Києво - Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2026 року щодо ОСОБА_1  - залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева