СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2026 року м. Харків Справа № 922/1478/26 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В.,

за участі секретаря судового засідання Довгань А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури (вх.№ 1656 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.07.2026 у справі № 922/1478/26, постановлену в приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Присяжнюком О.О. (повна ухвала складена 21.07.2026)
за позовом Харківської обласної прокуратури, м. Харків в інтересах держави в особі Харківської міської ради, м. Харків,
до відповідачів: 
1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Надія-92", м. Харків,
2. Комунального підприємства "Комбінат дитячого харчування", м. Харків,
про визнання недійсними додаткових угод, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Харківська обласна прокуратура в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернулася до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Надія-92", Комунального підприємства "Комбінат дитячого харчування", в якій просить суд: визнати недійсною додаткову угоду №2 від 14.04.2025 до договору про закупівлю товару № 12-К від 18.02.2025, укладеного між Комунальним підприємством "Комбінат дитячого харчування" та ТОВ "Надія-92"; визнати недійсною додаткову угоду №3 від 11.06.2025 до договору про закупівлю товару № 12-К від 18.02.2025, укладеного між Комунальним підприємством "Комбінат дитячого харчування" та ТОВ "Надія-92"; стягнути з ТОВ "Надія-92" (ЄДРПОУ 22620217) на користь Харківської міської ради (ЄДРПОУ 04059243) грошові кошти в сумі 7 219 240,61 грн. 
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1478/26. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. 
До Господарського суду Харківської області від представника Комунального підприємства "Комбінат дитячого харчування" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх.№ 15857/26), в якому відповідач просив зупинити провадження №922/1478/26 за позовною заявою Харківської обласної прокуратури, поданої в інтересах держави, в особі Харківської міської ради до ТОВ "Надія- 92" та КП "КДХ" про визнання додаткових угод недійсними та стягнення коштів до набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-78/2026 (178/26) за конституційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.07.2026 клопотання Комунального підприємства "Комбінат дитячого харчування" про зупинення провадження у справі (вх.№ 15857/26 від 30.06.2026) задоволено. Зупинено провадження у справі №922/1478/26 до набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-78/2026 (178/26) за конституційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Зобов`язано учасників справи повідомити суд про усунення підстав, що зумовили зупинення провадження у справі.
Місцевий господарський суд дійшов висновку, що провадження у справі №922/1478/26 підлягає зупиненню на підставі пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки Конституційним Судом України відкрито конституційне провадження у справі №3-78/2026(178/26) за конституційною скаргою ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" щодо відповідності Конституції України пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", положення якого, на переконання місцевого господарського суду, підлягають застосуванню при вирішенні цього спору. 
Харківська обласна прокуратура не погодилася з ухвалою Господарського суду Харківської області та 31.07.2026 через підсистему "Електронний суд" звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:
- скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.07.2026 про зупинення провадження у справі № 922/1478/26 та направити справу до Господарського суду Харківської області для продовження розгляду;
- судові витрати за подання апеляційної скарги відшкодувати на користь Харківської обласної прокуратури за рахунок відповідачів за такими реквізитами: код – 02910108; банк отримувача – Державна казначейська служба України, м. Київ, код 820172; рахунок UA 178201720343160001000007171, код класифікації видатків бюджету – 2800;
- про дату, час та місце судового розгляду повідомити сторони та Харківську обласну прокуратуру.
Мотивуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначив, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, перешкоджає подальшому провадженню у справі, з огляду на таке:
- розгляд Конституційним Судом України питання конституційності п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" не підпадає під визначення "обставин", які встановлюються іншим судом, а стосується виключно застосування норми права до спірних відносин. А відтак, відкриття конституційного провадження не може бути підставою для зупинення провадження у справі № 922/1478/26.
- суд першої інстанції не врахував, що правовідносини з виконання спірного договору були завершені на момент звернення прокурора з позовом до суду, у зв`язку з чим рішення Конституційного Суду України у справі № 3-78/2026(178/26) не поширюватиметься на спір у справі №922/1478/26;
- зупиняючи провадження у справі, суд не навів мотивів необхідності вчинення такої процесуальної дії з викладенням обставин, оскільки наявних в матеріалах справи доказів достатньо для розгляду справи по суті, а також не обґрунтував, чим саме викликана неможливість вирішення даного спору по суті за відсутності рішення у іншій судовій справі.
За таких обставин, апелянт вказує, що суд першої інстанції безпідставно зупинив провадження у справі, оскільки подання конституційної скарги не підтверджує наявність об`єктивної неможливості розгляду цієї справи, а зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2026 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Мартюхіна Н.О.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.08.2026 у справі №922/1478/26 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської обласної прокуратури (вх.№ 1656 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.07.2026 у справі № 922/1478/26 та призначено справу до розгляду.
06.08.2026 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 922/1478/26.
17.08.2026 до Східного апеляційного господарського суду через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на апеляційну скаргу від Товариства з обмеженою відповідальністю "Надія-92", в якому перший відповідач просить апеляційну скаргу керівника Харківської обласної прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.07.2026 про зупинення провадження у справі № 922/1478/26 - залишити без змін.
У відзиві ТОВ "Надія-92" не погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає ухвалу місцевого господарського суду законною і обґрунтованою. В обґрунтування своєї позиції у справі перший відповідач зазначає таке:
- об`єктивна неможливість у даному випадку полягає в тому, що рішення суду у цій справі не може базуватися на нормі закону, конституційність якої на даний момент переглядається Конституційним Судом України, оскільки це порушить право відповідача на справедливий суд та принцип передбачуваності закону;
- навіть якщо договір уже припинив свою дію, правовідносини, що є предметом даного судового спору, на момент розгляду справи підлягають оцінці за чинним законодавством (з урахуванням рішень Конституційного Суду України). Рішення Конституційного Суду України про неконституційність означає, що норма суперечила Конституції України, тому її застосування у спірних відносинах суперечитиме принципу правової визначеності;
- вирішення Конституційним Судом України справи №3-78/2026(178/26) щодо конституційності пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" може мати істотне значення для правильного вирішення цього спору, зокрема щодо правомірності застосування встановленого цією нормою 10-відсоткового обмеження при зміні ціни за одиницю товару;
- суд першої інстанції, зупиняючи провадження у даній справі, діяв у чіткій відповідності до норм ГПК України і Конституції України, дійшов до правильного висновку про необхідність зупинення провадження у справі № 922/1478/26 до закінчення розгляду Конституційним Судом України конституційної скарги ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", відкритого Першою колегією суддів Другого сенату Конституційного Суду України.
18.08.2026 до Східного апеляційного господарського суду через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на апеляційну скаргу від Харківської міської ради, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу керівника Харківської обласної прокуратури без задоволення, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.07.2026 року про зупинення провадження у справі № 922/1478/26 без змін.
Харківська міська рада вказує, що доводи та аргументи апеляційної скарги, поданої органом прокуратури, є безпідставними та необґрунтованими, у зв`язку з чим вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого:
- предметом спору є легітимність зміни істотних умов договору про закупівлю, що регулюється саме пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", правова визначеність цієї норми є преюдиційною для даної справи. У разі визнання норми неконституційною, вона втрачає чинність з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України, що докорінно змінює правовий ландшафт спірних правовідносин; 
- продовження розгляду справи та ухвалення рішення до завершення конституційного провадження створює ризик ухвалення судового рішення на підставі норми, конституційність якої поставлена під офіційний сумнів та перевіряється Конституційним Судом України. За таких обставин подальший розгляд справи був би процесуально передчасним. Враховуючи викладене, у суду наявний прямий процесуальний обов`язок зупинити провадження у справі до завершення конституційного провадження;
- суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку, що, враховуючи підстави та вимоги позову у даній справі, які ґрунтуються на порушенні приписів п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", рішення Конституційним Судом України у справі за конституційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" щодо конституційності пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" матиме суттєве значення для вирішення спору в цій справі та єдності судової практики у спорах з подібних правовідносин.
18.08.2026 до Східного апеляційного господарського суду через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на апеляційну скаргу від Комунальне підприємство "Комбінат дитячого харчуання", в якому другий відповідач просить залишити апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури без задоволення, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.07.2026про зупинення провадження у справі №922/1478/26 - без змін.
В обґрунтування своєї позиції у справі КП "Комбінат дитячого харчування" зазначає:
- договірні відносини між відповідачами, що виникли у зв`язку із укладенням спірного договору та додаткових угод до нього, припинилися шляхом їх належного виконання, однак думка прокурора щодо завершення інших правовідносин за цим договором та додатковими угодами між сторонами не відповідає дійсності.
- суд позбавлений можливості застосовувати норми права, які визнані неконституційними, до правовідносин, які виникли до набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, оскільки застосування неконституційної норми призводить до того, що неконституційний закон продовжує зберігати протиправні наслідки навіть після визнання його неконституційним за рішенням Конституційного Суду України.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.08.2026, у зв`язку із знаходженням у відпустці судді Мартюхіної Н.О., для розгляду справи № 922/1478/26 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В.
В судовому засіданні 26.08.2026 прокурор підтримав апеляційну скаргу, оголосив її доводи та вимоги. Просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржувану ухвалу, відмовити у задоволенні клопотання про зупинення розгляду справи та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Представники Харківської міської ради, ТОВ "Надія-92" та КП "Комбінат дитячого харчування" заперечували проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзивах на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши позиції представників сторін, перевіривши дотримання місцевим господарським судом норм процесуального права та правильність застосування норм матеріального права під час постановлення оскаржуваної ухвали суду, Східний апеляційний господарський суд зазначає таке.
Об`єктом апеляційного оскарження є ухвала Господарського суду Харківської області від 21.07.2026 у справі № 922/1478/25, якою зупинено провадження у справі №922/1478/26 до набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-78/2026 (178/26) за конституційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Зупинення провадження у справі - це тимчасове повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.
Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей 227, 228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний або ж має право зупинити провадження у справі.
За змістом пункту 4 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Зокрема відповідно до пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Отже, застосовуючи наведену правову норму за вимогами статті 234 ГПК України у мотивувальній частині ухвали має бути зазначено обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали про зупинення провадження у справі, зокрема щодо об`єктивної неможливості розгляду справи.
Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти відсутність у господарського суду можливості самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження в якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
Пов`язаною із цією справою є інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у цій справі, у тому числі, йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини четверта, шоста статті 75 ГПК України).
При цьому, як уже зазначалося, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справах № 924/645/18 та № 910/23396/16, від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18, від 20.12.2019 у справах № 910/13234/18 та № 910/759/19, від 29.04.2020 у справі № 903/611/19, від 18.05.2020 у справі №905/1728/14, від 04.12.2020 у справі № 917/514/19 та від 25.03.2021 у справі № 873/148/20, від 12.05.2021 у справі № 922/2838/20 тощо.
Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 922/1962/17, від 17.12.2019 у справі № 917/131/19 тощо.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 01.03.2024 у справі № 910/17615/20 зазначила, що провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього; під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються в такій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, черговості розгляду вимог тощо; має бути обов`язкова пов`язаність справи, що зупиняється, з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.
Постановляючи оскаржувану ухвалу місцевий господарський суд із посиланням на положення пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України виходив з того, що в даному випадку об`єктивно неможливо продовжувати розгляд даної справи до вирішення конституційної скарги ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Разом з тим, на переконання судової колегії, місцевий господарський суд всупереч наведеним вище вимогам законодавства та правовим позиціям Верховного Суду щодо застосування вказаної норми, зупиняючи провадження у даній справі не навів достатніх обґрунтувань, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів, неможливість здійснення ним перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, відповідно до викладених у ньому висновків.
Наведена позиція суду вказує не на об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення Конституційним Судом України конституційної скарги у розумні пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України, а на оціночне ставлення заявника та господарського суду першої інстанції до сталих та послідовних висновків Верховного Суду щодо застосування приписів пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", сформованих при вирішенні спору у подібних правовідносинах, а тому вказане не може бути підставою для зупинення провадження у цій справі за правилами пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі, не дотримавшись при цьому приписів пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України.
Аналогічний підхід щодо відсутності підстав для зупинення провадження до розгляду Конституційним Судом України справи № 3-78/2026 (178/26) відображено у постановах Верховного Суду у справах № 924/560/24, № 913/261/25.
Варто звернути увагу на те, що, виходячи з аналізу положень статті 2 ГПК України, на господарське судочинство покладено обов`язок забезпечення розумності строків розгляду справ, а на сторони - неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Крім того, виходячи з аналізу статті 5 ГПК України, звернення до господарського суду повинно мати ефективний спосіб захисту порушених прав.
Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції", рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").
Аналогічний за змістом правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 910/31771/18, від 02.06.2020 у справі № 910/6674/19, від 20.01.2021 у справі № 906/129/20, від 01.04.2021 у справі № 902/1177/15, від 13.05.2021 у справі №917/349/20 тощо.
Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справах проти України.
У контексті наведеного колегія суддів звертає увагу на те, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії".
Отже, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням приписів пункту 5 частин першої статті 227 ГПК України, оскільки не містить аргументованих та переконливих мотивів щодо необхідності зупинення провадження у справі як щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України за вказаною конституційною скаргою, так і стосовно того, що зібрані у цій справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Таким чином, апелянтом доведено, що висновки оскаржуваної ухвали суперечать нормам процесуального права, що є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до місцевого господарського суду.
З урахуванням положень ст.129 ГПК України, апеляційний суд не вирішує питання щодо відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, оскільки не вирішує спір по суті. Такий (судовий збір) підлягає розподілу за наслідками вирішення спору по суті.
Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.07.2026 у справі №922/1478/26 скасувати.
Справу № 922/1478/26 направити до Господарського суду Харківської області для подальшого розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.
Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Я.О. Білоусова 

Суддя І.В. Тарасова