Справа № 202/1322/26
Провадження № 2/202/2887/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року Індустріальний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Коваленко К.В.,
представника відповідача - Калініна С.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» в особі представника через підсистему «Електронний суд» звернулося до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відповідно до якої просили стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договорами № 555156318192 від 18.09.2021, № 75135911 від 30.08.2021, № 3165621 від 13.09.2021, № 101247342 від 26.08.2021, № 3772704 від 26.08.2021, № 4848671 від 03.09.2021, № 2495110699-119448 від 10.09.2021 у розмірі 255 155,29 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3 061,86 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн.
Вимоги позовної заяви в частині стягнення заборгованості за договором № 2495110699-119448 від 10.09.2021 року обґрунтовані наступним. 10.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2495110699-119448, за умовами якого відповідачу надано грошові кошти (позику) у розмірі 3500,00 грн., а останній зобов`язався повернути дані кошти, проценти за користування кредитом (базова, фіксована ставка яких становить 1,95% та нараховується за кожен день користування позикою) у термін встановлений договором. Разом з тим, взяті на себе зобов`язання за даним договором ОСОБА_1 не виконував у зв`язку з чим на ним утворилась заборгованість.
18.01.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 18-01/22, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2495110699-119448. 
10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір №10-01/2023, за умовами якого ТОВ «Коллект Центр» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2495110699-119448.
28.08.2025 року між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір №28-08/25, відповідно до якого ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором, № 2495110699-119448.
Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 2495110699-119448.
З метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів та відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором, ТОВ «Факторинг Партнерс» вимушене звернутись до суду з відповідною позовною заявою.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 2495110699-119448 від 10.09.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви становить 24173,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 3500,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 20 673,00 грн.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 20 жовтня 2025 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Авраменка А.М., ухвалою якого від 22 жовтня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на розгляд за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпра. 
Справа надійшла до Індустріального районного суду міста Дніпра 03 грудня 2025 року. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Індустріального районного суду міста Дніпра від 03 грудня 2025 року, головуючим суддею у розгляді вказаної цивільної справи визначено суддю Слюсар Л.П.
19 грудня 2025 року на запит судді Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпра надано випуску про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України та скеровано додатки до позовної заяви у цивільній справі № 199/14243/25 в електронному вигляді. 
Ухвалою судді від 22 грудня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку загального позовного провадження. 
Ухвалою суду від 16 лютого 2026 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Калініна Сергія Костянтиновича про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Роз`єднано позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в окремі провадження (по кожному з кредитного договору), зокрема в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №2495110699-119448 від 10.09.2021 в розмірі 24173,00 грн. та передано для реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16 лютого 2026 року головуючим суддею у розгляді позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П. (позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором №2495110699-119448 від 10.09.2021 в розмірі 24173,00 грн.), ухвалою якої від 20 лютого 2026 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином через підсистему «Електронний суд». Відповідно до заяви просили суд проводити розгляд справи без участі представника ТОВ «Факторинг Партнерс» в усіх судових засіданнях. Позов підтримали та просили задовольнити. 
Представник відповідача, адвокат Калінін С.К., в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Вказав, що відповідач заперечує факт укладання кредитного договору, факт отримання грошових коштів за спірним кредитним договором, зазначивши, що надана позивачем довідка ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» про перерахування коштів не підтверджує отримання коштів саме відповідачем, не містять підтвердження належності банківської картки відповідачу та не дають можливості встановити зв`язок між перерахуванням коштів і конкретним кредитним договором.
Представник відповідача також посилається на те, що така довідка не є первинним бухгалтерським документом у розумінні законодавства, а тому не може підтверджувати факт здійснення фінансових операцій. Інших належних доказів, які б підтверджували фактичне надання кредитних коштів Відповідачу, Позивачем не надано.
Також, відповідач не погоджується із наданим розрахунком заборгованості. На думку відповідача розрахунок заборгованості не є належним доказом, оскільки не підтверджений первинними документами, не містить деталізації нарахувань, зокрема щодо періодів, процентних ставок та здійснених платежів, що унеможливлює перевірку його правильності. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог за недоведеністю. Крім того, вказав, що відповідач у зв`язку із розглядом справи несе витрати на професійну правничу (правову) допомоги в розмірі 5 000,00 грн., на виконання Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Калінін і Партнери». Заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та докази їх розміру буде подано відповідачем протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. 
Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази в їх сукупності,  вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, 10 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №2495110699-119448 (далі Договір позики №2495110699-119448 від 10.09.2021 року). Даний договір укладено у вигляді електронного документа, шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису Позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором «K63WXXA4» Позичальника, згідно Закону України «Про електронну комерцію».
За умовами Договору позики №2495110699-119448 від 10.09.2021 року ОСОБА_1 надається позика в сумі 3500,00 гривень строком 30 днів, з процентною ставкою (базова) 1,95% в день (фіксована). Дата надання позики 10.09.2021 року, дата повернення позики 30.09.2021 року.
Як зазначає позивач Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» свої зобов`язання за Договором позики №2495110699-119448 від 10.09.2021 року виконало, та надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 3500,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника, номер якої зазначено в Договорі позики №2495110699-119448 від 10.09.2021 року, що підтверджується довідкою директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. 2873_250117181359 від 17.01.2025 року. 
Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» станом на 18.02.2022 року заборгованість становить 4792,00 грн., з яких 3500,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 1292,00 грн. - заборгованість по процентам за користування.
Відповідач заперечує виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного договору, та отримання грошових коштів, погашення заборгованості не здійснювалося.
Умовами Договору позики №2495110699-119448 від 10.09.2021 року передбачено право Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» як позикодавця відступати, у будь який спосіб (цесія, факторинг) права вимоги за цим Договором будь-якій третій особі, без отримання згоди від позичальника. 
18 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено Договір відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги № 18-01/22, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» відступає належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників.
Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Договорами позики, відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує Кредитору грошові кошти у 209833,70 грн. без ПДВ ( п.7.1 договору).
Згідно з п.7.2 Ціна договору сплачується Новим кредитором Кредитору, в будь-який передбачений (не заборонений) законодавством спосіб, в тому числі, але не виключно, шляхом перерахування коштів на рахунок вказаний в п.12 цього Договору, протягом 1065 календарних днів з дати підписання Сторонами цього договору. 
Відповідно до п.5.4 Договору з моменту відступлення (передачі) Кредитором Новому Кредитору Прав вимоги, Новий кредитор є таким, що замінив Кредитора у правовідносинах з Боржниками, що існують на дату відступлення (передачі) Прав вимоги та мають відношення до прав вимоги, зокрема Новий Кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів, за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України) та Договорами позики (в тому числі за періоди що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійснені Кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення Боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у Боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов Договору позики. 
Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором №18-01/22 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.01.2022 р., на виконання умов Договору №18-01/22 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.01.2022 р., Кредитор передав, а Новий кредитор прийняв Реєстр Боржників кількістю 765 (сімсот шістдесят п`ять).
Після цього, з урахуванням умов Договору №18-01/22 відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.01.2022 р., від Кредитора до Нового кредитора переходять права вимоги заборгованості до боржників і Новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості. 
Відповідно до витягу з Додатку № 1 Реєстру боржників № 1 до Договору №18-01/22 від 18.01.2022 року, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором №2495110699-119448 від 10.09.2021 року, в розмірі 4792,00 грн., з яких: 3500,00 грн. – сума заборгованості за тілом; 1292,00 грн. – сума заборгованості по процентам за користування.
Згідно з платіжною інструкцією №3367250003 від 05 квітня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» перераховано ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» оплату згідно договору №18/01-22 від 18.01.2022 року без ПДВ в сумі 30000,00 грн. 
Платіжною інструкцією №370710001 від 11 травня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» перераховано ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» оплату згідно договору №18/01-22 від 18.01.2022 року без ПДВ в сумі 235300,00 грн.
Відповідно до складеного ТОВ «Вердикт Капітал» розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за Договором позики №2495110699-119448 від 10.09.2021 року станом на 10.01.2023 року склала 24173,00 грн., з яких: 3500,00 грн. – заборгованість по основній сумі кредиту; 1292,00 грн. – заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; нараховані відсотки згідно п.5.4 договору про відступлення прав вимоги №18-01/22 з 05.10.2021 року по 23.02.2022 (включно) за відсотковою ставкою 3,9% денних – 19381,00 грн.
10 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступає належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» приймає права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників.
Згідно з п.7.1 Договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Договорами позики (Кредитними договорами), відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує Первісному кредитору грошові кошти у сумі 5312491,59 грн. без ПДВ.
Ціна договору сплачується Новим кредитором Кредитору, в будь який передбачений (не заборонений) законодавством спосіб, в тому числі, але не виключно, шляхом перерахування коштів на рахунок вказаний в п.12 цього Договору або зарахуванням зустрічних однорідних вимог в порядку визначеному в п.5.6.2 цього Договору, протягом 1065 календарних днів з дати підписання сторонами цього Договору. 
Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 р., на виконання умов Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 р., Первісний Кредитор передав, а Новий кредитор прийняв Реєстр Боржників кількістю 207307 (двісті сім тисяч триста сім). 
Відповідно до витягу з Додатку № 3 Реєстру боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором №2495110699-119448 від 10.09.2021 року, в розмірі 24173,00 грн., з яких: 3500,00 грн. – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 20673,00 грн. – сума заборгованості за нарахованими процентами.
Згідно з Актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28 лютого 2023 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (Сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (Сторона 2) зобов`язання Сторони 1 перед Стороною 2 припиняються в повному обсязі в сумі 15 214 406,31 грн. 
Відповідно до складеного ТОВ «Коллект Центр» розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за Договором позики №2495110699-119448 від 10.09.2021 року, станом на 28.08.2025 року склала: 3500,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 20673,00 грн. – заборгованість по відсоткам.
28 серпня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» укладено Договір №28-08/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого ТОВ «Коллект Центр» відступає належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників.
Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Договорами позики (Кредитними договорами), відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує Первісному кредитору грошові кошти у сумі 236153,20 грн. без ПДВ (п.7.1 договору).
Згідно з п.7.2 Ціна договору сплачується Новим кредитором Кредитору, в будь-який передбачений (не заборонений) законодавством спосіб, в тому числі, але не виключно, шляхом перерахування коштів на рахунок вказаний в п.12 цього Договору, або зарахуванням зустрічних однорідних вимог в порядку визначеному Цивільним кодексом України (зокрема відповідно до п.5.6.2 цього Договору) протягом 1065 календарних днів з дати підписання Сторонами цього договору. 
Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором №28-08/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 28.08.2025 р., на виконання умов Договору №28/08/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 28.08.2025 р., Первісний Кредитор передав, а Новий кредитор прийняв Реєстр Боржників кількістю 3604 (три тисячі шістсот чотири).
Відповідно до витягу з Додатку № 3 до Договору №28-08/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 28.08.2025 року, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором №2495110699-119448 від 10.09.2021 року, в розмірі 24173,00 грн., з яких: 3500,00 грн. – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 20 673,00 грн. – сума заборгованості за нарахованими процентами.
Згідно з Актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 10 вересня 2025 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (Сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (Сторона 2) зобов`язання Сторони 1 перед Стороною 2 припиняються частково в сумі 236153,20 грн.; Сторони 2 перед Стороною 1 припиняються повністю. 
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за відповідачем утворилась заборгованість за Договором позики №2495110699-119448 від 10.09.2021 року, яка станом на 28.08.2025 року становить 24173,00 грн., з яких: 3500,00 грн. – заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 20673,00 грн. – заборгованість за відсотками.
Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору позики, які регулюються Цивільним кодексом України.
Предметом доказування у справі є факт укладання між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 електронного договору та перерахування коштів Відповідачу у визначеній сумі з рахунку ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс», належність картки № НОМЕР_1 . Відповідач вказані обставини заперечує.
Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст.ст.626,629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з приписів ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді відповідно до ст. ст.205,207 ЦК України.
Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.633 ЦК України публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Згідно змісту ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію »
Згідно зі ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч.4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону ; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
За ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» (чинний на момент укладання договору), якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Як встановлено в судовому засіданні, позивачем при зверненні до суду не подано доказів перерахування первісним кредитором ТОВ «Інкасо Фінанс» на рахунок відповідача кредиту у вказаному в договорі розмірі, відсутні відомості про успішність виконання такого перерахунку та отримання таких коштів саме відповідачем. При зверненні до суду з позовом позивачем не надано доказів (виписок з рахунку або інших платіжних документів, тощо), які підтверджують факт перерахування, отримання коштів відповідачем на виконання умов п.3.2 Договору.
Також не надано суду доказів отримання одноразового ідентифікатора саме відповідачем, та те, що саме відповідач будь-яким способом застосував ідентифікатор. Так, з форми та змісту кредитного договору неможливо встановити достовірність зазначених в ньому обставин.
Суд критично відноситься до Довідки іPay, ua Сервіс онлай платежів ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» від 17.05.2025 року про перерахування коштів відповідачу, оскільки номер картки неповний ( НОМЕР_2 ) та без ПІБ, що не є беззаперечним доказом того, що гроші зараховані саме ОСОБА_1 . Копії платіжного доручення (меморіальний ордер, банківську виписку) з банку-відправника (МФО) з чітким призначенням платежу позичальнику суду не надано.
Клопотання щодо витребування доказів, а саме: ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки ( НОМЕР_2 ), в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо) та інші відомості про власника вказаної картки; докази зарахування на картку НОМЕР_2 кредитних коштів представником позивача не заявлялось. 
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з частиною другою 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором.
Згідно із частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно зі ст. 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Як передбачено ч. 1 ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Частиною шостою ст.81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). 
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду, наголошуючи на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування, зазначила, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
У відповідності до вимог ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
У постанові Верховного Суду від 30 червня 2023 року в справі №274/7221/19 (провадження №61-1513св23) зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з цим Законом підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Водночас, відповідно до пунктів 4,8, 5.5,5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254), передбачено, що у первинних документах, на підставі яких здійснюються записи в бухгалтерському обліку, мають зазначатися номери кореспондуючих рахунків за дебетом і кредитом, сума операції в грошовому виразі, дата виконання, підпис відповідального виконавця, підпис контролера (якщо операція підлягає додатковому контролю), підпис уповноваженої особи (якщо підставою для здійснення операції було відповідне розпорядження). Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій, призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Згідно з пунктами 61,62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 (яке є чинним на час вирішення справи судом апеляційної інстанції), форма клієнтських рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Клієнтські рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер клієнтського рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код Єдиного ідентифікатора Національного банку України (далі - ID НБУ) банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; сума вхідного залишку за рахунком; код ID НБУ банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); сума оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі №904/2104/19).
Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Виходячи із вищевикладеного, та враховуючи, що згідно з ч.7 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог щодо стягнення заборгованості за Договором позики №2495110699-119448 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 10.09.2021 року, оскільки будь - яких доказів отримання відповідачем грошових коштів на виконання умов договору від первісного кредитора позивач не надав, розрахунок заборгованості не є достатньою підставою для стягнення з відповідача заборгованості, оплата за договором ОСОБА_1 не здійснювалася.
Суд зазначає, що хоча в судовому засіданні позивачем і підтверджено факти оплати за договорами факторингу, та відповідно перехід права вимоги до позивача, однак у задоволені позову слід відмовити у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, що передбачено п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України.
З матеріалів справи встановлено, що 02.07.2024 між позивачем ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» в особі Керуючого партнера Бурдюг Тетяни Вікторівни укладено договір про надання правової допомоги № 02-07/2024. До матеріалів справи також долучено прайс-лист АО «Лігал Ассістанс». З матеріалів справи встановлено, що 02.07.2024 між позивачем ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» в особі Керуючого партнера Бурдюг Тетяни Вікторівни укладено договір про надання правової допомоги № 02-07/2024. До матеріалів справи також долучено прайс-лист АО «Лігал Ассістанс».
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, суд не вбачає законних підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Однак, оскільки судом було роз`єднано сім окремих позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в окремі провадження (по кожному з кредитного договору), зокрема в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №2495110699-119448 від 10.09.2021 в розмірі 24173,00 грн. та передано для реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду, та не сплачено позивачем судовий збір за кожну з позовних вимог, то відповідно до ст. 141 ЦПК України він підлягає стягненню на користь держави з позивача - у розмірі 2422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 549, 611, 625, 629, 1049,1048, 1050,1054 ЦК України, ст. ст.4, 13, 19, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 521, код ЄДРПОУ 42640371) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості - відмовити. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 521, код ЄДРПОУ 42640371) на користь держави судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.П. Слюсар