ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2026 року	м. Львів	Справа № П/857/2/26 пров. № П/857/2/26	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В., 
суддів Гуляка В.В., Кушнір В.О.,
за участю секретаря судового засідання Ханащак С.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Львові позовну заяву Львівської міської ради до Приватного акціонерного товариства «ІРОКС», Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:

Львівська міська рада звернулася до Восьмого апеляційного адміністративного суду з позовною заявою в порядку статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до Приватного акціонерного товариства «ІРОКС», Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у якій просить: - визнати протиправними дії головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скули Діани Богданівни щодо повернення без прийняття до виконання виконавчого документа – ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі № П/857/5/24; - скасувати повідомлення головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скули Діани Богданівни від 25.05.2026 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання; - зобов`язати Залізничний відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрити виконавче провадження на підставі ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі № П/857/5/24.
Позовну заяву обґрунтовано тим, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі № П/857/5/24 затверджено умови мирової угоди між Львівською міською радою та Приватним акціонерним товариством «Ірокс», якою на останнє покладено обов`язок вчинити визначені судом дії. З метою примусового виконання вказаного судового рішення позивач звернувся до Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про примусове виконання ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі № П/857/5/24. Однак повідомленням головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скули Діани Богданівни від 25.05.2026 виконавчий документ повернуто стягувачу без прийняття до виконання з підстав невідповідності вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки відсутній у виконавчому документі відомості про стягувача та боржника, що на його думку унеможливлює відкриття виконавчого провадження.
Сторони відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подали. 
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження позов Львівської міської ради до ПАТ "ІРОКС", Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. Розгляд справи призначено на 08.07.2026 о 09:30 годині у залі судових засідань № 4 Восьмого апеляційного адміністративного суду
В судовому засіданні Восьмого апеляційного адміністративного суду представник Приватного акціонерного товариства «ІРОКС» Рихвицький Р.А. позовні вимоги заперечив, просив в їх задоволення відмовити. 
Львівська міська рада та Залізничний відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до статті 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.
Восьмий апеляційний адміністративний суд, розглядаючи справу за наявними у ній доказами, в межах доводів та вимог позовної заяви, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково з огляду на наступне.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що у провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебувала справа за позовом Львівської міської ради до Приватного акціонерного товариства “Ірокс” про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року затверджено умови примирення викладені у мировій угоді у справі №П/857/5/24, укладеній між сторонами: Львівською міською радою та Приватного акціонерного товариства “Ірокс”, а саме останнє зобов`язується вчинити наступні дії: дозволити Львівській міській раді відчужити безоплатно з мотивів суспільної необхідності об`єкт нежитлової нерухомості (частки нежитлової будівлі) позначеної на схематичному плані Б-2 прибудова – 75,2 кв.м, Залізничній, 7, реєстраційний номер нерухомого майна 1399808646101, ринкова вартість якої згідно висновку експерта від 08.01.2025 №4647-Е за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи складає 4965035 грн без ПДВ, з ПДВ 5958042 грн та яка належить на праві власності Приватному акціонерному товариству “Ірокс”, код ЄДРПОУ: 23958651; здійснити безоплатно демонтажні роботи приміщення, об`єкту нежитлової нерухомості (частки нежитлової будівлі) позначеної на схематичному плані Б-2, прибудова – 75,2 кв.м, Залізничній, 7, реєстраційний номер нерухомого майна 1399808646101, який належить на праві власності Приватному акціонерному товариству “Ірокс”, код ЄДРПОУ: 23958651; зобов`язання Львівської міської ради щодо виконання даної мирової угоди в рамках адміністративної справи №П/857/5/24 в подальшому будуть викладені в окремій угоді. Закрито провадження у справі за позовом Львівської міської ради до Приватного акціонерного товариства “Ірокс” про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності. Роз`яснено, що ухвала про затвердження умов примирення виконується сторонами в порядку і строки, які нею визначені. Ухвала про затвердження умов примирення є виконавчим документом. У разі невиконання ухвали суду про затвердження умов примирення вона може бути подана для її примусового виконання в порядку, визначеному законодавством для виконання судових рішень.
Згідно із частиною 2 статті 325 КАС України ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2026 року у задоволенні заяви Львівської міської ради про виправлення описки в ухвалі Восьмого апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2025 року відмовлено.
Згідно із частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Львівська міська рада звернулась до Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про примусове виконання ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі № П/857/5/24.
Повідомленням головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скули Діани Богданівни від 25.05.2026 повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання оскільки відсутній у виконавчому документі відомості про стягувача та боржника.
Вважаючи дії державного виконавця протиправними, позивач звернувся до Восьмого апеляційного адміністративного суду із цим позовом в порядку статті 287 КАС України.
Вирішуючи спір, Восьмий апеляційний адміністративний суд застосовує норми чинного законодавства та виходить з наступних мотивів.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. 
Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. 
Правовідносини щодо примусового виконання рішення суду та інших органів у виконавчому провадженні державними виконавцями врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно статті 3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.
Частиною 1 статті 4 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що у виконавчому документі зазначаються: - назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; - дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; - повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), - дата народження боржника - фізичної особи; - ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); - реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); - резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; - дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); - строк пред`явлення рішення до виконання.
Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону (пункт 6 частини 4 статті 4 Закону № 1404-VІІІ).
Згідно статті 10 Закону № 1404-VІІІ заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
За змістом частин 1 та 2 статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 3 частини 3 статті 18 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 26 цього Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 29 квітня 2021 року у справі № 686/3941/19 встановив, що сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.
Пунктом 3 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надано право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.
Разом з тим, відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника та ідентифікаційний номер не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документа без прийняття до виконання.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 749/1181/16-ц (провадження № 61-1115св18), від 8 травня 2019 року у справі № 813/2125/16 (провадження № К/9901/21841/18), від 19 вересня 2019 року у справі № 469/1357/16-ц (провадження № 61-35493св18).
Також Верховний Суд наголосив, що сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.
Суд апеляційної інстанції в ухвалі від 28 квітня 2026 року під час розгляду заяви про виправлення описки зазначив, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року затверджено умови мирової угоди, укладеної між сторонами у справі, якою, зокрема, визначено взаємні права та обов`язки сторін, у тому числі обов`язок ПрАТ вчинити конкретні дії на користь ЛМР. Зі змісту вказаної ухвали чітко вбачається, хто є стороною, на яку покладено обов`язок щодо виконання відповідних дій, та в чию користь такі дії мають бути вчинені, що дає можливість однозначно визначити сторони виконавчого провадження. Водночас, відсутність у виконавчому документі окремих реквізитів сторін не є безумовною підставою для повернення такого документа без прийняття до виконання. При здійсненні виконавчого провадження державний виконавець наділений повноваженнями щодо отримання необхідної інформації від відповідних органів та посадових осіб, у тому числі щодо сторін виконавчого провадження.
Крім того, судом враховується правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 06 травня 2020 року у справі №815/6844/17, де суд зазначив, що повернення виконавчого документу згідно з пунктом 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виключно з підстав відсутності певних реквізитів (ідентифікаційного номеру тощо) неодноразово визнавалось Верховним Судом проявом надмірного формалізму.
Вказана правова позиція суду узгоджується із постановою Верховного Суду від 21.12.2023 у справі № 120/7116/22, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України враховується судом під час вирішення наведеного спору.
Таким чином з огляду на викладені обставини справи, які підтверджується матеріалами справи, висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку, що висновок державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скули Д.Б. стосовно того, що судове рішення по справі № П/857/5/24 не передбачає заходів примусового виконання рішень і щодо неможливості його примусового виконання є помилковим, а тому відсутні були у державного виконавця правові підстави для повернення позивачу виконавчого документа без виконання.
Суд вважає доводи та підстави, що слугували для прийняття оскарженого повідомлення помилковими такими, що не узгоджуються з приписами Законом України «Про виконавче провадження», адже резолютивна частина судового рішення містить чітке зобов`язання, яке необхідно вчинити сторонам, визначено взаємні права та обов`язки сторін, а тому ухвала Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі № П/857/5/24 у разі добровільного невиконання може бути звернута до примусового виконання, відповідно слід визнати протиправними дії головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скули Д.Б. та скасувати її повідомлення щодо повернення без прийняття до виконання виконавчого документа – ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі № П/857/5/24, щодо похідної вимоги Львівської міської ради про зобов`язання Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрити виконавче провадження на підставі ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі № П/857/5/24 суд вважає такі дискреційними, а тому відповідно до статті 9 КАС України зобов`язує Залізничний відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вирішити питання про відкриття виконавчого провадження на підставі ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі № П/857/5/24.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.
Керуючись ст.ст. 14, 139, 241, 246, 255, 268, 287, 370 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Львівської міської ради – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скули Діани Богданівни щодо повернення без прийняття до виконання виконавчого документа – ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі № П/857/5/24.
Скасувати повідомлення головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скули Діани Богданівни від 25.05.2026 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. 
Зобов`язати Залізничний відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вирішити питання про відкриття виконавчого провадження на підставі ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі № П/857/5/24.
Рішення суду набирає законної сили в строк і порядок передбачений статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду може бути подана до Верховного Суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

В.О. Кушнір

Повний текст рішення складено 14.07.2026