168/207/26 
2/154/1294/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року м. Володимир
Володимирський міський суд Волинської області в складі:
головуючого – судді Кусік І.В.
за участю:
секретаря судового засідання Редько В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Володимирського міського суду Волинської області зі Старовижівського районного суду Волинської області у порядку підсудності надійшли матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позивач зазначила, що 214 липня 2012 року між ОСОБА_2 та нею, ОСОБА_3 , було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Вказує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. У них часто виникають конфлікти та сварки. Відповідач її ревнує, коли вип`є, то може підняти на неї руку. З червня 2025 року вони разом не проживають. На даний час шлюбні відносини між ними припинені, вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, а примирення, подальше спільне життя та збереження сім`ї стали не можливими. 
З урахуванням вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старовижівського районного управління юстиції Волинської області, про що зроблено актовий запис № 20. 
Ухвалою Володимирського міського суду Волинської області від 14 травня 2026 року по вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. 
Позивачка надала суду заяву, якою заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. 
Відповідач надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. 
Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного:
Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 14 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старовижівського районного управління юстиції Волинської області, шлюб між сторонами зареєстровано 14 липня 2012 року, про що зроблено актовий запис № 20. 
Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як вбачається з Повного витягу з актового запису про народження № 1465011/00/AU/2022/023680, дата складання 30 червня 2022 року, місце реєстрації відділ реєстрації актів цивільного стану м. Варшави Мазовецького воєводства Республіки Польща, сторони є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до положень ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, позивач скористалася своїм правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач відзиву не подав, враховуючи те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб, суд вважає, що причини, які спонукають ОСОБА_1 наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Оскільки відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, тому позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Інша частина судового збору в розмірі 50 відсотків від сплаченої суми підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у відповідності зі ст. 141 ЦПК України. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 76, 113 , 141, 142, 263-265 ЦПК України, на підставі ст. 24, 109, 110, 112 СК України, ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, суд, 
УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу задовольнити повністю. 
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , зареєстрований 14 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старовижівського районного управління юстиції Волинської області, про що зроблено актовий запис № 20.
Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору, сплаченого згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 1 від 02.03.2026 року в АТ «Ощадбанк» ТВБВ 10002/082. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривня 60 копійок.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя          Ірина КУСІК