ун. № 2-6655/11

пр. № 2/2608/15739/11 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2011 року 

Святошинський районний суд м.Києва
в складі: головуючого Морозова М.О. 
при секретарі Олешко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та процентів за договором позики,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення на її користь з ОСОБА_2 боргу в розмірі 1155000 грн., з яких сума позики 1100000 грн., 2, 5 процентів щомісячно від кредитної суми за два місяця прострочення в сумі 55000 грн., судових витрат по справі, посилаючись на те, що відповідачу 26.03.2011 р. вона позичила на строк до 4.08.2011 р. 1100000 грн., про що вони оформили розписку. Відповідно до домовленості ОСОБА_2 зобов`язався повернути гроші не пізніше 4.08.2011 р., зі сплатою 2, 5 процентів щомісячно від суми кредитної ставки, що станом на 4.10.2011 р. складає 55000 грн., але позичена сума та відсотки не були сплачені в зазначений строк та у подальшому і на дату звернення до суду, кошти він не повертає.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник позовні вимоги підтримали.
Відповідач позов не визнав, пояснивши, що гроші позивачу по справі не може повернути по причині фінансових труднощів.
Суд, вислухавши пояснення сторін, представника позивача, з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов*язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Судом встановлено, що 26.03.2011 р. ОСОБА_3 надала у борг ОСОБА_2 1100000 грн. на строк до 4.08.2011 р., про що між ними був укладена письмова розписка, підписана ОСОБА_2 . У строк до 4.08.2011 р. і станом на день звернення ОСОБА_1 з позовом до суду відповідач позичені гроші не повернув (а.с.4).
Суд, аналізуючи правовідносини між сторонами по справі, вважає, що між сторонами по справі був укладений договір позики.
Оскільки судом встановлено, що між сторонами існували договірні зобов*язання, пов*язані з позикою грошей, то позивач правомірно просить стягнути з відповідача борг, що залишився неповернутим, і в цьому є вина останнього.
Так як позивач вимоги про стягнення боргу пред`являє станом на 4.10.2009 р., тобто дату звернення з позовом до суду, що є її правом, в сумі 1155000 грн., то вимоги по сумі боргу підлягають задоволенню саме в цій сумі.
Згідно ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
2,5 процентів річних від простроченої суми за період прострочення станом на 4.10.2011 р. за два місяця прострочення становить 55000 грн.
Всього, сума боргу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, дорівнює 1155000 грн. (1100000 грн.+55000 грн.).
Доводи відповідача про неможливість повернення позиченої суми грошей внаслідок фінансового становища не можуть судом прийматись як належні, бо не є підставою, яка б унеможливлювала виконання зобов`язання належним чином та у повному обсязі.
Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі, понесені позивачем, в сумі 1820 грн., підлягають стягненню на його користь з відповідача в межах задоволених позовних вимог, враховуючи, що з боку подавача позову при подачі позову до суду сплачено судовий збір і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в цьому розмірі, що підтверджується квитанціями від 10.10.2011 р. (а.с.1, 2).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526, 536, 612, 625, 1046-1048 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 1155000 грн., судові витрати по справі в розмірі 1820 грн., а всього 1156820 гривень.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя